Черт,
суки блядь.
Какво търсиш?
Къде ми е огледалцето?
Не е ли там?
Не, ако не е станало невидимо.
Ограбили са ме.
Къде е огледалото? - Какво?
Увеличителното, от бюрото ми.
Дето си скубеш веждите.
Не знам.
Изчезне ли ми нещо, никой не спи.
Не спя. Не мога.
Ставай. Огледалото го няма.
Заедно сме. Би било тъпо да крадем.
Ми не сте гении.
Дъскорезницата.
Моля те, заспах чак като стана.
Държах се будна.
Къде е огледалото? - На бюрото?
Не би го откраднала. Страх я е от теб.
Че защо да се гледам в огледало?
Резников, време е за закуската.
Не съм готова, няма го огледалото.
Хич не ме ебе.
Щом те отведа,
мога да си се върна към заниманията, хайде.
Твоето време да не е по-ценно?
Хубаво.
Ще се оправя в кухнята.
Млъквай, още спя.
Момент.
Къде ми е моливът?
Къде, по дяволите?
Веднага!
Бандити. Ще ви намеря!
Млъквай, бе.
О не, остави лампата.
Мерси.
Добре ли си?
Хич.
Не гледам, не ми пука.
Даже не си яка.
Или пък си.
Мисля, че е прекалено.
Така ли?
Прекалено злобни са.
Виж как гледат.
Може би заради мъжа в женската баня.
Не им преча аз.
В банята си най-уязвима.
Не си ли гледала Психо?
Или статистики?
Йогата поръча защита.
Мисля, че преувеличи.
Крада си аз от жените пайове
с такъв замах.
Тез жени послъгват и купуват
само от бакалския тезгях.
Но паят на Джуди е тъй вкусен
Може би защото...
От друга страна...
Отвън съм.
Имаш ли новия "О"? Четях една статия...
Май МакКълъх го взе.
Ето.
"Женско здраве"?
Мерси. - Приятно.
Това май са моите яйца.
Една хапка. Изстиваха.
Това е нелепо.
Не може занапред
все да ме следи някой.
Изолацията храни слуховете.
Че мразиш черни?
През 80-те всички бяхме идиоти.
Искам само да се разхождам,
без да ме смятат за страхлив олигофрен.
Не ти трябва.
Защо си нямаме телевизор?
О, не.
Не искам да
ти смущавам чи-то с тривиални неща.
Кутия за идиоти. Нали така го нарече?
Не помня.
А аз бях идиотът пред кутията.
Нали?
Изглежда вярно.
Трябва да има начин да оправя нещата.
Малко реформи.
40 акра и... яйца.
Що не им кажеш пак
колко черни имаш в кухните и на полето?
Я млък, лицемерно хипи такова.
Басирам се, че и ти не идваш
от беден квартал.
Поне не говоря с кукли, дето викат "чернилка."
-
Няма яйца за теб.
Обажда ви се затворник
от Федерален Затвор Личфийлд.
Кал! - Пайпър!
Не знаеш колко много исках
да те чуя.
Да чуеш гласа ми?
Или ретро банджо, ползвано от Ърл Скръгс?
Гласа ти. - Права си.
Не съм се упражнявал достатъчно.
Получи съобщението от Нери, а?
Кое?
Телепатично ти каза да ни звъннеш.
Скептичен бях, ама ето на.
Кал, липсваше ми.
Тук няма с кого да разговарям.
Бременни сме!
Успяхте в мазето?
Може и да
е било в банята или в хола.
Не знаем.
Мама има час при фризьора всеки вторник от 11.
Но косата й си е същата. Мистерия.
Още не трябва да казваме на никого,
понеже е още 8-мата седмица, ама все тая.
Мамка му.
Поздравления.
Чудесно.
Яко е.
Вече общувам с бебето.
Говоря му и му пея. И на корейски.
Казах ли ти, че уча корейски?
Имаме нов бизнес, Пайпс.
Пращаме дрехи в Корея.
Ретро. Подо суа.
Върви. Искат още и още.
Нери обикаля втора употреба
и ги праща на Хелън в Сеул.
Откакто гащите отпаднаха,
беше трудно,
но бебетата носят късмет.
Йонг-гам.
Какво мислиш за "Кларънс"?
Кларънс Чапмън? - Момче ли е?
Още не знам.
Ама по-добре, че жените са страшни.
Да. - Да.
Нери се вълнува, а аз му избирам първото банджо.
Сега му е времето.
Музиката в даскало днес за нищо не става...
Кал... - Знам, знам.
Ако е момиче, ще е цигулка.
Може пък да не купувам още.
Ще си страхотен баща.
Страх ме е да не оплескам всичко.
Знаеш откъде сме.
По-мил си, по-грижовен си
и много по-готин.
И си женен за обратното на Мама.
Стига.
Колко мило.
Радвам се, че звънна.
Исках да те чуя.
Всички назначени на двора.
Трябва да вървя.
Обичам те, татенце.
И аз, лельо Пайпър.
Чао. - Чао.
Май имаш светулки.
Плъзнали са. - Леле.
Какво да се прави.
Някой съвет, г-це Никълс?
Мрак, г-це Морело.
Така се бориш със светлината.
Ела с мен в мрака.
Вече съм г-жа Мучио.
Веднага си си я сменила?
Традиционни сме.
Тук май трябва да почистиш.
После.
Нашата кабинка.
Знам.
Женена съм.
Заклех се.
Е то...
не е кръшкане, ако е друг пощенски код.
И няма пишка.
Така може.
Кръшкам даже ако си го помисля.
Сласт в сърцето, както казва Джими Картър.
Наистина ли не ти липсвах?
Не си мислила за мен?
На мен ми липсваше.
Липсваше ми,
но защото се тревожех.
Виж.
Липсва парченце от като си одраска ръката.
Забеляза чак след третия оргазъм.
Не ми помагаш.
Караш ме за мисля за каквото не бива.
Не е правилно.
Къде отиде?
Стой там. Недей.
Остави ме.
Тук съм, скъпа.
Мога да те пипам, нужно ти е.
Той не може.
Не, не, не.
Не!
С Вини имаме бъдеще.
Да бе.
Или пък не,
понеже живеете в измислен свят.
И ще се пръсне на парченца,
щом сивото ежедневие
нахлуе в приказката ви с принцесата в кулата.
Дебилно е.
А и отдавна сигурно чука съседката,
че кой изкарва с обещания и въображение?
Хората са самотни.
Или пък не.
Може да е истинско.
Не го познавам.
Може да е истинска любов.
Няма ли да си удари една, като чуе за теб и друго момиче?
Оуенс! - Тук.
Пийндак! - Тук.
Сенки! - Тук.
Уотсън!
Гласно, затворник.
Тук.
По-силно.
Тук!
К'во? - Нищо.
Ухото ми беше твърде близо.
Заради нарушенията във фабриката,
всички назначени от Уиспърс
ще се сменят с благонадеждни затворници.
Демек няма работа?
Не и онази.
За ваш късмет се отвори нова възможност.
Строителство 101.
Това работа ли е, или курс?
Професионално обучение.
Платено?
В Уиспърс беше долар на час.
Ако усвоите тези умения, след като излезете,
можете да заслужите заплата.
Демек - няма пари.
За това.
Курс е.
Мерси, хефе.
Дано си е струвало.
Ти ли ще ми носиш провизии?
Я я остави!
-
Погледът тук.
Представям ви новия главен инструктор
г-н Доналд.
Ще ви разясни безопасността,
за да вършим ползотворна
и безаварийна работа.
Ще му дам да ме закове.
Май ми трябват доста инструкции.
Дано не е гей.
С тия дънки. Не е.
Можеш да пазиш мен, сладур.
Тихо, затворници.
Г-н Пискатела?
Страдам от сърце и не знам дали цялата
жега и ръчния труд... няма да стане.
И аз страдам от сърце.
И аз.
Ела тук и ще ви намерим място...
ДеМарко.
Знам къде искам да съм.
Достатъчно, г-жо.
Дами, безопасността е най-важна.
И идва заедно с увереността и сръчността.
А те идват от опита и здравия разум.
Аз ще ви съпътствам, докато вдигнем зданието.
Вика "вдигнем."
А какво е то?
Плановете сочат, че е голям куб с покрив.
Някой има ли опит с дърводелство или строителство?
Ръце?
Трябва ми чирак. - Аз!
Радвам се на ентусиазма.
Ще видим кой ще заслужи.
Дайте ни минута да разпределим назначенията.
Ако ще правим нещо,
да изкарваме папараци-сос.
Трябва да го заредим.
Да сипем сокче.
Да сипем сокче?
Като сокче в кутия.
Сокът е ток, а кутията...
Ти викаш на парите "папараци-сос."
Добре. - Точка за старание.
Няма такива работи.
Това й е проблемът на държавата.
Печелиш или губиш.
Изгубихме хидравликата!
Дай по-ниска скорост! - Опитах.
Можеш ли? - Не съм механик.
МакДоналд, нека новите да работят, докато се оправи.
Всички взимайте лопата и хайде.
Не трябва ли първо безопасността
да се разясни? - Мина.
Опит и разум. Хайде.
На работа.
Хайде!
Каски първо, моля.
Егати обучението.
Урок първи - не нарушавай закона, затворът е гаден.
Копайте, дами. Имате каски и лопата.
-
Толкова съм непохватна.
Ето ги!
Хайде. - Какво?
Не се крий.
Не се крия.
Обеща да ме научиш да се гримирам като теб.
Това ли?
Да, да.
Но трябва да си донесеш молив,
да не хванеш конюнктивит от моя.
Имаш ли?
Май не,
ама тук трябва да се внимава.
Отиди до аптеката,
вземи хубав черен молив
и ще ти покажа.
Не е нужно да е скъп.
И маскара също. Розова.
Ще проведем урок.
Добре. - Добре.
Ще мисля начини
как очите ти да изпъкнат много сладурско.
-
Човече.
Не знам каква ти е тайната,
ама си по-секси и от преди.
Чупка, Никълс. - Хайде де.
Свободни сме.
Птичките пеят, тревата зеленее.
Покрита е с отрова за плевели.
Моля ти се, де.
94 дни съм в клетка с 8 легла,
с двама убийци и една
дето си пуснала бебето в сушилнята.
Секси.
Нищо не е.
Научих се да акам пред хора.
И водата отмива
и малкото останала човещина.
И тук не беше много яко.
Майната ти.
Тук е като лагер.
Какво е станало?
Свърши ви шоколадът?
Последните месеци бяха гадни.
Не само ти страдаш.
Нов план.
Да литнем към града на щастието.
Само за това мислиш.
За две неща.
Ела с мен за второто.
Виж...
може да не се събличаш.
Но пък ако
не ти трябва бягство
от реалността, откажи ми.
Мирише хубаво.
Остави ли го там?
Трябва да поговорим.
Нещо не е наред ли?
Не, наред е.
Оставих го.
Точно е.
С вкус на стриди - яко.
Напоследък не ям,
неспокойна съм.
Опита ли медитация?
Мария, отказвам се.
Днес почти ме хванаха.
"Почти" е важното.
Не се брои.
Така че спокойно
и си върши работата.
А ако не искам?
Не те питам.
Продължавай!
Бу, жадна ли си?
Ми да.
Да не е някоя лесбо-супер сила
да поправяш машини като мъж?
Ебаваш ли се?
-
Нямам представа какво върша. - Нямаш?
Но ако развинтвам и затягам тоя болт,
денят минава и съм далеч от окопите.
Доста хитро.
Сега къш. Разваляш прикритието.
Не, всичко е наред.
Пратиха ме да се уча,
за да могат и други да поправят.
Нали, ако те пуснат или си заета.
От яйцето до ябълката.
Като Ева, а?
Да.
Адам й казал да не я яде.
Но я изяла и помъдряла като мен.
Да. Виж сега.
Ела да ти покажа какво правим.
Работи, затворник.
Режеш ли се, бе?
Мислех, че аз съм емото.
Какво? - Кървиш.
Деба.
И аз се режех. Но на формички.
Да се реже.
Останахме без работа.
Говорете и копайте
или млъквайте.
Лопати в пръстта. Хайде!
Не ги пипай половин час.
Няма да ги оправям, понеже си тъпа
и гледаш дали са изсъхнали.
Моя грешка. Нещо се беше залепило.
Пафуера.
Посещение?
Не очаквай семейна отстъпка.
Пак ги дъвчеш.
Някои от нас размишляват.
А аз не?
Трябва да измисля къде ще е салонът.
Да наема хора.
Рецепционистка с хубави нокти,
та всички да виждат за какво иде реч.
Какви ги дрънкаш, бе?
Бъдещето ми.
Трябва ти козметичен лиценз.
Трябва ти място.
После столове, оборудване,
машини, дето убиват микроби.
Откъде пари?
Късмет ще е да събереш за лакочистител.
Размишлявала.
Я я виж.
Въобразила си си нещо.
Може пък да...
почнеш някъде.
Да се научиш и да го превземеш.
Ще го ръководиш за нула време.
Като оная буба, дето превзема другата
и я контролира.
И те бива в бизнеса, така че...
Какъв цвят искаш?
Пазач Бейли, помолих те да чакаш отвън.
Г-ца Уошингтън е приятел.
Ваша сянка съм.
Кой познава злото в хорските души? Сянката!
Слушам едно предаване по радиото.
Добре.
Ще чакам отвън.
"Страхът на мъдреца"!
"Името на вятъра" ме изкефи. Може ли?
Заповядай.
Какво пък е това?
Назначиха ми защита и лудвам.
Приятелите ти ме ненавиждат,
но хайде да измислим нещо.
Момент.
Мислиш, че черните ще те бият?
Лудата пее песни от шоуто.
А пухкавата
и забрадката ме заградиха в коридора.
Не си го измислям.
Ми заслужаваш си след онова с карантията.
Кукли са.
Да, насърчават стереотипа,
че черните са тъпи и суеверни.
Крадат и са безропотни слуги.
За канибализма да не почвам.
Разочарована съм.
Наистина съжалявам.
Но насърчаваха и прясната храна.
Добре.
Ще ти кажа истината.
Шмърках много през 80-те,
стоях слаба и будна,
но влоши културните ми нагласи,
банковата ми сметка и здравето ми.
Все тая, отмина.
И ей ме на.
Но съм самотна.
Правя се на смела,
но са ми нужни приятели.
Освен кльощавото хипи.
Тук е достатъчно трудно
и без да ме мразят.
А не е ли расистко да смяташ,
че ще те бият, понеже си расист?
Май си права. Виж,
мъча се.
Може да съм расист и от глупост да не забелязвам,
но пък съм най-дружелюбният расист на света.
Не може ли да се разбираме?
Ще говоря с тях, ще видим.
Мерси, оценявам го.
От добрите си.
В смисъл хора, де.
Просто...
-
Видя ме!
Ники?
Какво става?
Глупава Чапмън,
залягай или бягай.
Глуп-глуп.
Езикът ми е супер.
-
Мамка му!
От тоя ъгъл
космите в носа ти се виждат.
Боже. - Виж.
Преди ги махаше.
Запуснала си се, Чапмън.
Луди ли сте? Какви ги вършите?
Седмична сбирка
на морално угнетените мъченици.
Говорим си
за повседневните простотии,
дето се борим с тях...
И пушим крек. - А, да.
Вие сериозно ли?
Първо бях скептична,
но по малко е полезен.
Създал си е лошо име...
Да, да.
Който проси, не избира.
Значи сте надрусани.
-
И ти може. Ето.
Но тоя крек е бил в нечий задник.
Сигурно Анджи. - Сигурно.
Менках й червило.
Ето. - Споко, Пайпър.
Стерилизирано е с пламъка.
Що не.
Сериозно?
Защо ми предлагаш,
ако няма да споделиш?
Изненадана съм.
Не бъди.
Дай.
Сега какво?
Вдишай. Дълбоко.
Задръж!
-
Полека.
Майната му! Жигосаха ме!
Не го очаквах.
Ебаси!
Сега си нацист?
Не. Но симпатизирам.
Това е идеята.
Аз съм виновна.
В това се превърнах.
В това, мамка му.
Как да се върна?
Прецаках Стела, защо ми трябваше?
Открадна ти парите.
Говорихме си в макса.
Не са ме учили така.
И Мария...
не усетих нищо.
Не се двоумих.
Просто...
прекалих.
Както винаги.
Както винаги!
Не мога да спра.
Не си най-лошият тук.
Мъча се да спечеля затвора.
Съсипах човешки живот.
Дай още.
Да. - Дай ми.
Убих някого.
Ебаси.
Случайно?
Не, убих го.
Нарочно.
Ебаси...
Млъкни.
Какво?
Не би могла. Познавам те.
Миналия месец. Кубра го е пратил.
Както казах.
Тук ли?
Леле. - Как?
Какво направи с тялото, Алекс?
Седите върху него.
Части от него. Навсякъде е.
Боже.
Спри.
Само дето стоя на бюрото цял ден
не значи, че ми е по-лесно.
Напротив.
Копай 4 часа и пак ще си говорим.
Знаете ли тия телефони колко сложни са станали?
По-сложни от да намериш зарядно?
Опитвам. Капуто има друга марка.
Ей, Пи, кажи им на тия,
че и на мен ми е трудно като на тях.
Не.
Защо ще биете Джуди Кинг?
Расист е.
Защо да бием бяло бабе?
Плюнка живот.
Ще съсипе снимката.
Никой не ще да я бие.
Кой ти каза? - Тя.
Че сте я погнали по коридора
и лудооката пяла заплашително.
Коя снимка? Какво...
Мъчим се да снимаме.
Кое? - Джуди.
Така ли?
Само снимка? - Само снимка.
Чапмън? Изглеждаш по-зле от сутринта.
Да отидем ли при сестрата?
Не, афтърът...
е гаден.
Много ми се струпа.
Имаш ли разстройство? Пий вода.
Справяте се супер. Горе главите.
Твоята се вдига без проблем, а? - Аха.
Има машина на времето в пералното.
Да бе, и фонтан на младостта в кенефа.
Искате ли вода?
Бих могла да отида при покойната си майка.
Да й кажа да не излиза с оня убиец.
А аз нямаше да съм тук.
Мислили ли сте да убиете Хитлер?
Или да го възпитаме правилно.
Да го дарим с любов, да насърчим таланта му,
да сме добра майка.
Нямаше да е толкова ядосан.
Щях да му кажа да превземе Суецкия канал.
Ще подсигури средиземноморието,
Третият райх ще има бърз достъп до петрол.
Ти къде би отишъл?
Аз? - Да.
Лятото 99-та.
Щях да гледам Джудас Прийст на стадион Ралф Уилсън,
но приятелят ми Чамп
ме предизвика да изпия 30 бири на паркинга.
Оповръщах всичко.
Така и не видях Роб Халфърд.
И съжалявам. - Да.
Сложи му тиксо.
Казвам ти, Лорна,
ако знаех, че Джак ще се пробва,
зях да заключа.
Детето се буди различно.
Ставам и го гледам на вратата.
Очичките му очудени.
И вика -
Майчице.
А вие продължихте?
Ами да.
Викам "Томи, ходи си в стаята, мама и татко се любят."
На тия години не разбира.
Аз и сега не разбирам.
Като кораби в нощта сме.
Затова и не спряхме.
С Вини бяхме на меден месец...
Знаеш ли к'во вика Томи наскоро?
"Никога няма да се женя."
Викам "Никога е дълго."
Вика "Не искам да ми харчат парите."
Не го е наследил от мен.
Франи... Вини май ми кръшка.
Лорн, не знаеш.
Не звучи да е такъв.
Не е идвал от седмици, не си звъним.
Скъпа, умът ти се е шашнал.
Сигурно всичко е наред.
Трябва да знам. - Питай.
Ами ако не му вярвам?
Такъв е бракът.
И аз се чудя къде е бил Джак, като си идва след 11
и уж бил на боулинг.
Виждаш го всеки ден.
Би ли го посетила?
У тях ли?
Как ще помогне?
Лорна, за тия работи си тук.
Той е семейство.
Не е същото.
Просто...
опознай го.
Брат ти е, за бога!
Моля те, аз бих сторила същото.
За теб!
Не мога да живея с мисълта за някоя друга домакиня.
Добре.
Ще отида.
Благодаря, обичам те, сестро.
Обичам те.
-
Имаш ли час?
Минавам.
Може ли? - Зависи.
Седни.
Доста коса.
На Барби Фризьорката ли ще си играем?
Имам си работа.
Вдигаме я.
Разбирате си от работата, а?
Прекрасно.
Като Одри Хепбърн съм, а?
Мерси.
Не можеш ли другаде?
Ти лакирай другаде.
Разбира се.
Намирам си работа
и се оказва пазар за наркотици.
Остават ми два дни.
Не бива да греша.
Ами недей.
Как върви?
Това ли?
Безнадеждно е. - Така ли?
Не иска да запали.
Ще пробваш ли? - Да.
Добре.
Ето на.
За да тръгне, трябва да не е на скорост.
Прегряло е.
Ясно. - Сега ще работи.
Трябва да изстине,
извън скорост и готово.
Слушай...
ако питат,
изкарай го по-сложно, а?
Утре ще имам мускулна треска.
Трябва да тренирам.
Видя ли онова колко бързо копаеше?
Да. - Ей така.
Като монтьори от Детройт след бума на машините сме.
Като "Монтьор съм и вече нямам работа?"
Или "Роботите дойдоха
да вършат те мръсната работа."
-
Защо търчи така?
Какво става, бе?
Яко. - Снима ли? Да видя.
Има вкус на ягоди.
А така.
Втората е добра. Нали?
Какво? - Как мислиш?
Междурасова любов зад решетките.
Ще изчакаме големите кинти.
Да се карат за нея.
Браво на теб.
Мама ще види, че се мляскам с бяла.
Какво? Бозайник съм.
Може да сте прави, трябва да го обръсна.
Хормоните ми не са в ред.
Откъде го взе?
Провизиите.
Не ги продават от 92-ра.
Окъде е?
От салона. Бартер.
Не знаех, че отново работи.
Вдигаме, спускаме.
Правим всичко.
Виждам.
Видал Сазун бледнее пред вас.
Бизнесът си е бизнес.
Не ме гледай така.
Знам как се е озовало там.
Животът е твърде тежък за твоето легло?
Не ми е добре.
Алекс ти е казала как торим градинката.
Кажеш ли, свършена си.
Никога.
Не мога...
да повярвам, че е могла.
Трябваше.
Каза ми...
не я послушах.
Била е сама.
Вече не е.
Помагам й. И Фрида.
Има приятели. Не ти, но други.
Трябваше да я подкрепям. - Имаше си други проблеми.
Да си босът на гащите.
Ако знаех, щях да помогна.
Постъпката й е оправдана.
Ще се утеши с това.
Убий или умри.
Ти се тревожи за твоите постъпки.
Боли я.
Всички ни боли.
Огледалцето ми.
Ръката ти.
Изгори ли се?
Татуировка?
Цяла нощ слушах, че се въртиш.
Нищо не е.
Покажи ми.
Кой го направи?
Все тая. Минало е.
Не можеш да стоиш с това.
Заслужавам го.
На всички ни е нужна помощ.
Ей.
Все се срещаме някъде.
Ми спри да ме следиш.
Онова с Джудас Прийст беше шега.
-
Бих се върнал до първата ни среща.
Добре. - Бих те третирал като човек.
А не патица. Или...
И аз...
Бих искал първият ни път,
ако го има де, да е хубав.
И да виждам лицето ти.
И да ти кажа онова...
че те обичам, но по-нежно.
Иска ми се да не бях толкова луд.
Не беше честно и...
Това бих направил.
Още се опитвам да разбера
защо...
го направих.
Извинявай, Догет.
Благодаря ти за това.
Багерът се счупи веднага.
И стана като сцена от Непокорния Люк,
затворниците копаеха под слънцето.
Не съм го гледала.
Разочаровах ги.
Не и мен.
Не сега. - Защо?
Ядосан съм.
Не личи ли?
Идеята ти нямаше шанс.
Не ме изкарвай мен лошата.
Новата сграда ще облекчи положението.
Ще вдигне настроението.
Хубаво.
Вдигна се.
Или не?
Ще отворя.
Наглеждай соса. Бъркай.
Кой беше? - Никой.
Аз ще отворя.
Кой е това, бе? - Никой.
Продавач някакъв.
Чувам ви, г-н Капуто.
И да не смейте да пускате пръскачките пак.
Пак? Колко пъти е била тук?
Тихо.
Тук съм! Знам, че сте там.
Кой е това? - Кристъл Бърсет.
Нищо не ми говори.
Жена на София Бърсет,
дето ме накарахте да я държа в тъмница.
Човекът, дето не ми разрешавате да освободя.
Кои сме "ние"?
Аз съм Линда.
Тук съм да вечеряме заедно.
Разграничавай ме от корпорацията, за която работим.
Вярно.
Извинявай.
Твърде дълго ме измъчва.
Ти не си ЕмСиСи.
Знам, че сте там, г-н ЕмСиСИ.
Звъня в полицията.
Недей. - Нелепо е.
Тормози ни. - Ще се погрижа.
Кристъл, късно е.
Отказаха ни въпреки Акта за Свободна Информация.
Трябва да знам какво става. - Паста. И салата.
Цял ден работим. Лека вечер.
Всичко наред ли е?
Кой е това? - Не знам.
Ще се справя.
Провери соса.
Искам да знам, че е добре, че е жива.
Крият се зад частната корпорация,
не зачитат федерални закони.
Делото тече ли тече, а тя гние там.
Жива и здрава е.
Доказателства?
Документация?
Записи, отчети?
Имам право.
Затворник е.
Какво по...
Ограбиха ме в Нюмарк. Законен е, спокойно.
Какво по дяволите.... - Не.
Прибери пистолета.
Законен е, а вие сте в частна собственост.
Помолихме ви да си тръгнете няколко пъти.
Моля ви.
Влезте в колата, сър. - Божичко.
Това е приятелката ми.
Ако влезе с вас в колата,
ще е в безопасност.
Нали?
Звъннете в офиса. Ще говорим.
Колко беше секси!
Сигурни ли сме, не е заздравяло.
Трябва, за да съвпада.
Да.
Хайде.
Добре.
Дръжте я.
Съжалявам.
Знам.
Съжалявам.
-
Щом бог ти даде свастика, отваряш прозорче.
После се сещаш...
че няма бог.