Господарю Кайду.
Добре дошъл в Камбулак.
Кайду!
Тя се нуждае от теб!
Махнете го! Махнете го, моля ви!
Какво е това? - Ще я успокои.
Ще отнеме болката. Подготви я.
Да я подготвя?
Или бебето или тя.
Не.
Хайде. Трябва да напъваш.
Трябва да го извадиш. Моля те!
Кажи на Орус, че го обичам.
Не, не, не.
Можеш да се справиш. Напъвай!
Можеш да напъваш.
Послушай майка си.
Не! - И двамата ще умрат.
Кайду, направи го.
Направи го.
Кайду.
Не са ти съвсем по мярка.
Ала стават, засега.
Добре изглеждаш.
Чингис екзекутираше всеки,
предал господаря си с надеждата да получи награда.
За това се сещам всеки път, когато погледна вицерегента.
Той е средство, с което да постигнем целта си, синко.
Вицерегенте.
Къде е ханът?
Какво е това?
Дар.
Осветено вино от негово светейшество папа Григорий.
Къде е ханът?
Защо му е да го изпраща?
Търси начин да прекрати разширяването ни на запад.
Къде е ханът?
Няма го.
В Ксанаду е.
Можеше да ми пратиш вест, когато те известих за пристигането си.
Не съм казвал на хана, че ще дойдеш.
Как, смяташ, щеше да погледне той на посланието от негово светейшество?
Мислиш ли, че ханът щеше да спре войските си?
Да преустанови разширяването заради предложението на папата?
Не. - Именно.
Дошъл си, за да зададеш въпрос, чийто отговор знаеш предварително.
Щеше да те изхвърли.
Теб и хората ти
и виното ти.
Той ще тръгне на запад. И нищо няма да го спре.
Кубилай има широк мироглед. Ще намери път.
Следва да си зададеш друг въпрос.
Можеш ли сам да си проправиш път?
С този, който иска да остане само и единствено монголец.
Който иска обуздае разрастването.
Който презира моя папа и християнството.
Пропастта между мен и Кайду е огромна,
а и не го харесвам.
Предал си своя хан.
Не толкова предал,
колкото помъдрял.
Ксанаду.
Бива си го, нали?
Така е.
Колко е далеч?
Не отиваме в града. Ела.
Герел, пийни едно.
Да пием за пътуването до Ксанаду!
За Ксанаду!
Тръгваме на сутринта.
На път за Ксанаду!
Добре дошъл в царските ловни полета.
Да се върнем към корените си.
Да.
Кон вихрогон, наистина.
Водят стотина още, хане мой.
Благодаря
за топлото гостоприемство спрямо вождовете ти.
Не знаех, че си в състояние да довършиш изречението си
без западният ти близнак да ти диша във врата.
Герел не би пропуснал пътуването до Ксанаду, нетърпелив да отдаде почит.
Убеден съм, че има основателна причина за закъснението му.
Приемам този дар, Арбан. Чудесна изненада.
Един ден детето ми ще привества с добре дошъл внука ти в Ксанаду.
Както ханът те приветства сега.
Един ден детето ми ще привества с добре дошъл внука ти...
Няма нужда от гръмки думи.
Чулун е близък приятел.
Служи като пълководец на Кубилай дълги години.
Пожертвах хубостта си заради него.
Може ли?
Нергуи.
Принцесо?
Принцесо.
Поднасям ти почитанията си, велики хане.
Доведена от далечните краища на империята ти.
Зашеметяваща е.
Съдбата е странна, нали?
Хиляди километри, противоспоставени амбиции,
а папата върши нашата работа.
Гласът за Кубилай е глас срещу неговия бог и спасител.
Негово светейшество ни даде изключително преимущество,
като промени отношението на Наян към него.
А дали аз съм променил отношението си към Наян? Или към теб?
Мисля, че майка ти го стори.
Не изпитваш ли срам от стореното спрямо господаря ти, комуто си се клел?
Срамът е за слабите и отегчените, Кайду.
Дотам ли стигнахме?
Да сключваме сделки с всякакви безгръбначни диваци?
Да загубя достойнството си, силата си!
Нямаш власт за раздаване.
А каква власт притежава великият хан?
Всичко това е илюзия за власт!
Истинската сила идва от това да си верен на себе си.
Сукх.
Сукх е дошъл при нас от джунглите на Бирма.
Невероятно умел в бойното изкуство Бандо.
Вземи кинжала ми.
А сега
се намушкай.
Къде?
Където поискаш.
Иди да те види лечителят.
Това е истинска сила, Кайду.
И мога да ти я предложа.
Не знаех, че женитбата ще ме промени.
Джингим, женен си четири пъти откакто си станал на 17 години.
Този път е различно.
Кокачин е различна.
Явно е изключителна.
Такава е.
Във всяко отношение, но...
Не е само това.
Има нещо, което не можеш да назовеш.
Да.
Сякаш гледаш нагоре към небето и виждаш само една...
Така става, когато конярите заспят.
Ей.
Спокойно.
Шшт.
Как си избягал от дома?
Джингим.
Вероятно е станало случайно.
Може да са го нарязали тръните на камилски акации.
Нямаше други белези по тялото му.
Нападение, едничко по рода си, насочено срещу символа на верността,
извършено от бележит вожд.
Или детска шега.
Каним тези мъже в царския ни дом.
Ако един от тях се окаже предател...
Не се вълнувай прекалено, синко.
Виж какво успя да постигнеш. Да събереш моите вождове.
Не подозирай най-лошото. Само един кон е.
Имам още 99 коня.
Ами ако е Кайду? - Кайду?
Кайду търчи из стана ми и ослепява коне?
Извикайте ме, за да го видя.
Майко.
Съжалявам. Съжалявам.
Спала си на открито?
Нещо се случи.
Нещо ужасно.
Да те приберем, да те изкъпем и преоблечем.
Не, майко. Трябва да ви кажа.
Сбърках като не го сторих по-рано. - Какво, дете?
Синята принцеса. Истинската.
За която ви разказах преди.
Да?
Откри ме.
Тя е тук.
Как е възможно? - Не знам, но е тук.
Тя си го иска обратно.
Целия.
Целия какво?
Целия си живот.
Нашата наследница е решила да ни удостои с присъствието си.
Къде е татко?
Какво те е грижа?
Потегли. - Орус.
За Камбулак
с баба.
Защо?
За да се срещне с Ахмад.
Къде отиваш?
Какво има в тях?
Барут. Товарим ги от седмици.
Къде ги караш?
Аз само разнасям каквото и когато ми наредят.
Добре, по-бързо!
Хайде, побързайте! Побързайте!
Буретата са пълни с барут. Къде ги карат?
В столицата.
Обратно на работа.
Какво има сега?
Видях коли, пълни с тези бурета по път, който не води до Камбулак.
А ти знаеш всеки път до Камбулак?
Там е домът ми. Естествено.
Това не е твоя грижа.
Трябва да узнаете накъде са се отправили.
Връщай се на работа.
Незабавно!
Хайде! По-живо!
Забелязах, че ме зяпаше одеве.
Всички зяпаха.
А ти искаш да си като всички?
Тесалийци са.
Като коня на Александър.
Буцефал.
Раждат се един цвят и постепенно си сменят козината.
Докато станат на 4-5 години,
кобилите вече едва различават потомството си.
Откъде знаеш всичко това? - Възприемам се като ученичка.
Изучаваш конете? - Всичко.
Обикалям света откакто станах на 16 години.
Аз също.
Като се замисля, май бях на 15 години.
Един ден ще посетя твоите земи и ще танцувам като европейка.
Ще се влюбят в теб.
А ще се влюбя ли във Венеция?
Великолепен е.
Градът на мостовете.
Вместо пътища използваме канали.
В дървени лодки.
Това е нелепо.
Нямаше да си го помислиш, ако го беше видяла.
Щом е толкова великолепен,
защо си тук, а не там?
Навярно си ме призовала.
Не съм правила нищо подобно.
Боя се.
Недей.
Боя се, че ще се влюбиш в мен.
Всички мъже се влюбват в мен, защото винаги ги напускам.
А мъжете най-много обичат онова, което не могат да имат.
Разбрано?
Закъде си се разбързал?
Слънцето ще изгрее.
Ето така.
Няма да разбереш кое време от денонощието е.
Прекрасна огърлица.
И аз имам една.
Искате ли да я видите?
Красива е.
Вие сте принц. Срещала съм ви.
Бяхте облечена в бледозелена рокля.
С пауново перо на пояса.
Не тъжете.
Линг Линг.
Намерих принца. - Да, браво. Добра работа.
Ще ни оставиш ли за миг насаме?
Благодаря.
Подобно на мнозина, това момиченце не е имало шанс.
Майка й - наложница. Баща й - мъртъв.
Семейството й злоупотреби с нея, ханът я откъсна от дома й.
Той й стягаше нозете.
Какво? - Ханът.
За да се подиграе на китайците, й пристягаше нозете.
Ако видиш глезените й отблизо, ще видиш белезите.
Ти си я изпратил при мен.
Защо ми е да го правя?
Защото знаеш за порока ми.
Порока ти?
Аз решавам на кого да я дам.
Майка й е една от поданиците ми и отчаяно желае да я измъкне от двореца.
Ханът се е отнесъл жестоко с нея?
О, да.
Много.
Тя на път за Ксанаду ли е?
Чаби не бива да узнае, че Линг Линг е изчезнала
преди да свърши курултая.
Значи е уредено?
Почти.
Християнският принц се нуждае от последен тласък.
Какъвто само една майка може да окаже.
Трябваше да се досетя.
Тичаш при татенцето преди да се е проляла кръв?
Престори се, че не си ме видял.
Ще е най-умното, което някога си правил.
Когато те зачислиха към тумен без никакви заслуги,
беше наясно какво се случва с дезертьорите, нали?
Смърт.
А с храбрите братя на страхливеца, виновни само, че са се оказали наблизо?
Смърт.
Ще проследя онези бурета.
Връщай се в калната си дупка.
Спинкай сладко,
знаейки, че утре ще бъдеш набит с камшик по моя заповед.
Как да те накарам да се обърнеш и отдалечиш?
Кажи им, че аз съм го направил. Може и да те помилват.
Казала си й. - Какво?
За мен.
Не съм!
За глупачка ли ме вземаш, Нергуи?
Нищо, което вършиш не може да ми убегне.
Съжалявам.
Императрицата не е на наша страна.
На наша страна е. Кълна се.
Сега тя е моя майка.
Твоя майка?
Майка ти е мъртва.
Беше убита от войската на Кубилай и Чаби, когато те плениха.
Тя е моя приятелка.
Беше ли ти приятелка, когато те принуди да легнеш под коняря?
Имаш само един приятел в този двор.
Господарю Марко!
Не мога завинаги да затъмнявам светлината.
Господарю Марко!
Спокойно, полека.
Всичко ще е наред.
Само двама мъже са били на стража.
Заврели глави в задниците си. Разкарай ги.
Да, велики хане.
Ако не е Кайду, кой тогава?
Шшт.
Достатъчно дълго се държа смело.
Под този покрив има хора, които те презират.
Предпочитат да умреш, вместо да ти се преклонят като хан.
И защо да ме е грижа? А?
Страхуваш се, Кубилай.
Страхуваш се, защото този път не можеш да си послужиш с измама.
Трябва да победиш по правилата.
Отдал съм им живота си.
Ала никога не е достатъчно.
Защото за тях...
да се тъпчат до пръсване и да се чукат до припадък
е най-големият им стремеж.
Думи като "разрастване" и "империя" не означават нищо.
Трябва да видят бъдещето.
Да го усетят.
Да го държат в ръцете си.
Семейството ми се нуждае от помощта ви.
Не съм в Камбулак по собствена воля. Пленница на хана съм.
Зло животно, който се нахвърля отгоре ми, когато му е угодно.
Ако дъщеря ми остане тук,
един ден ще стори същото и с нея.
Ще я превърне в курва.
Била си многоуважавана куртизанка.
Започнах по улиците на Ухан като момиче на не повече от 7-8 години.
Моля.
Всички мъже бяха различни.
Някои садистични,
принуждаваха ме да коленича.
Наричаха ме с имена, караха ме да моля за милост.
Други плачеха през цялото време.
Наричаха ме с имената на съпругите и дъщерите си.
Ала имаше един мъж, когото винаги ще си спомням най-добре.
Завиваше ме в леглото преди да си тръгне,
пееше ми
и ме целуваше по клепачите, докато заспя.
Как ще се отнасяте с дъщеря ми?
Като с ангел. Нищо няма да й липсва.
Ще бъде ли в безопасност?
Предвождам най-уважаваната войска в цялата страна.
Ще бъде защитена и ще се боят от нея.
И къде се намира този рай?
На север оттук. В тучна долина, където се срещат две реки.
Надявам се, че ще ни посетиш някой ден.
Възнамерявам да го сторя.
Ето какво става, когато на императрицата й липсва царска кръв.
Крещящ и показен разкош,
подобаващ повече на наложница, отколкото на царица.
Имаме възможност да възвърнем честта на империята.
Главата ми тежи от тежестта на това решение.
Когато майката на Кубилай, Сорхахтани, отмъкна ханството от рода ни
всеки на наша страна беше убит по най-жесток начин.
Бяха зла дружина. Още са зла дружина.
Сорхахтани настоя сестра ми - Огул Гаймиш
да се врече във вярност на рода Толуй.
Тя не го стори.
Съблякоха я и я окъпаха във врящо олио,
преди да одерат кожата й,
съдраха я от костите й като на животно.
Ала тя все още беше жива.
И не се отказа от рода ни,
нито от правото ни на трона.
Затова Сорхахтани я отнесе до реката,
увита в килим с камъни,
а докато се приготвяха да я хвърлят, аз крещях:
"Да живее Сорхахтани.
Да живеят многото й наследници. Да живее родът Толуй."
Но пак я хвърлиха.
Тя потъна, стоях и наблюдавах,
докато последния й дъх стигна на мехурчета до повърхността.
Бяха последните думи, които чу в живота си.
Оттогава ме преследват.
Събуди се.
Решението вече е взето.
Орус, малоумнико.
Пусни кинжала.
Или какво? - Прибираме се у дома.
Искаше да станеш ловджийка - ловуваше.
Искаше да станеш боркиня - участва в борби!
Искаше да станеше воин,
участва в битки!
Не съм искала да ставам хан.
Аз пък исках. Винаги това съм искал.
Така е редно да бъде.
Знам, че искаш да се прибереш у дома, Орус, но той има нужда да сме до него.
Кога баба e постъпвала честно с баща ни?
А сега и Ахмад?
Щом такъв е пътят, какъвто и да е той, Орус,
трябва да сме до него.
Свикнахме твърде много с невероятни неща.
Ние, чиито ходила се обезформяха от бродене из степите,
чиито носове се сплескваха от суровите ветрове.
Сега имаме повече храна, отколкото се нуждаят стомасите ни.
Повече топлина, отколкото може да понесе кожата ни.
Затова ви питам - защо? Защо да искаме още?
Ще ви кажа - защото това е следващото.
Темуджин изпълзял от утробата на вълчицата и покорил меркитите.
Той обедини племената ни и като нация те завзеха Севен Китай.
Той създаде здрави синове, чиито синове станаха бащи на синове
и заедно плячкосаха Илханат,
Персия, Унгария и Каспийско море.
И още не сме свършили.
По-велика Монголия.
Това е моят дар за вас.
Един ден всеки от вас ще види нацията ни в своя разцвет.
А дотогава ви давам бегла представа какво може да ни предложи светът.
Какво правиш тук?
Имам нужда от теб.
Ти си единственият ми приятел.
Какво има?
Тя иска моя живот.
Детето ми. Съпруга ми.
Не мога да й ги дам.
Но тя ще им разкаже, че съм селянка.
Що се отнася до бебето - ще разкаже за него и горката му съпруга.
Каква съпруга? Какво бебе?
То няма да има баща заради мен.
Защото исках да оцелея.
Тръгвам тази нощ.
Дойдох да се сбогувам, защото си единственият ми истински приятел.
Не можеш да си тръгнеш. Те ще те намерят.
Ще изпратят войска след теб. - Не, няма. Не могат.
Синята принцеса ослепи най-добрите коне на хана.
Коя е ослепила конете?
Синята принцеса.
Коя?
Синята принцеса.
Правилно си постъпил да я доведеш при мен.
Ще й помогнете ли да оздравее?
Разбира се.
Изглеждаше съвсем като луда.
Тя е временно душевноболна.
Само една майка може да разбере страданията й за бъдещето й дете.
Марко. - Да, императрице?
Постигна нещо, което малцина преди теб са съумявали.
Какво е то?
Промени мението ми за теб.
Ще е най-добре, заради нея,
да се държим сякаш не се е случвало.
Ами конете? - Аз ще обясня на съпруга си.
Жест на добра воля.
Нуждаеш се от мен.
Какво?
Този път искам да чуя как го изричаш.
Нуждая се от теб, Кайду.
Ще ми трябва нещо повече от гласа ти.
Ако победим на курултая, Кубилай ще опита да си върне властта със сила.
Ще ни трябва войската ти.
Има начини на пречупим хана
междувременно.
Да подкопаем доверието в него
и да се погрижим войските на скъпия Наян да не бъдат призовани.
Оставете всичко това на мен.
Както е рекъл бог: "Ще направя пияници
всички, които живеят на тази земя.
Ще ги изправя едни срещу други, родители срещу деца.
Жалост, милост или състрадание няма да ми попречат да ги унищожа."
Не преставаш да ме впечатляваш.
И никога няма да спра.
Какво се случи там? Какво си сторила?
Внимавай какъв език държиш. Тя е по-възрастна от теб.
Какво си сторил?
Аз съм бъдещият хан на Монголия.
Никога вече не се съмнявай в мен.
превод: teali