В предишните епизоди на "Ловци на глави"
Джакоби е част от военен експеримент.
Изглежда са си позволили неща, за които не сме знаели.
Дъч, това се случва отново.
Може би Клайен използва плазмата,
за да свърже две съзнания
с умствена връзка. Оо, чудесно!
Много утешително.
По-недискретен човек би попитал
защо един низш килджой
притежава инструмент, който се полага на кралска особа.
Дойде в комплект с кораба.
Може би ще можеш да ми направиш една услуга следващия път,
когато минеш през стената. Какво искаш?
Праскови.
Коя беше новата барманка?
Саси, Сандвич?
Сабин. Как е Стария град?
Все още ограден от голяма стена.
Ще трябва да се изправя срещу доста хора,
за да я сваля.
Аз съм чудесен партньор.
Дайте някой джой, сър.
Много благодаря.
Чувам, че продавате Хок 9?
Ъъ? Грешно си чул, красавецо.
Хок 9 е нелегален на тази луна.
Че какво ти пука? Уестхол е една съборетина.
Окей.
Мога да те уредя.
Първото е безплатно.
Даваш ми киселина? Това е много грубо.
Шибай се, килджой.
Ей, глупако,
не си прочел цялата поръчка, нали?
Разбира се, че я прочетох.
Сър, не се излагайте!
Спрете или ще стрелям по вас!
Ей, ей, Д'Ав, Д'Ав, Д'Ав, Д'Ав!
Той контарбандира течни експлозиви.
Ако уцелиш този резервоар ще изпариш целия Стар град.
Добре, тогава ти се заеми с него. Няма нужда.
Упоил съм го.
Винаги имам план.
Смятам, че ще заспи след около...
Сега.
Ааа, много добър план, глупако.
Внимавай! Всички да се отдръпнат!
Движещи се експлозиви!
Всичко наред ли е?
Аа, не беше прочел цялата поръчка.
Няма защо!
Мислех си за Поутър.
Сериозно? Всъщност за майка й.
Начинът, по който тя се зарази, за да даде на Поутър
информация относно онзи патоген.
А, да. Това беше ужасно.
Мисля, че трябва да направим същото
с онази шибана зелена плазма.
Да заразим себе си? Опитаха да направят това
с мен на Аркин. Не се получи.
Не казвам, че ще успеем,
но Клайен каза, че плазмата е ключът към нещата.
Трябва да разберем какво причинява на хората,
какво всъщност представлява.
Някакви идеи къде можем да намерим от нея?
Има една възможност,
но на Джони няма да му хареса.
Споко, приятел.
Ти сам каза, че е пълен с плазма.
Не, казах, че е като плазмата, която Клайен имаше.
Като го гледам няма нищо против.
Той ме харесва. Нали така
грозник такъв?
Той е стоножка, която яде хора.
Само защото го караш да ти играе по свирката
не означава, че Мъхчо те обича.
Ти си му дал име?
Татко никога не ми позволи да имам куче.
Ооо, имаш ли нужда от прегръдка?
Нека просто го направим. И Д'Ав, ако отново влезеш
в ментална връзка с Клайен...
Знам. Ще импровизирам.
Дай тая купа тука.
Покажи на Дъч върху какво работихме с Мъхчо.
Шантаво, нали?
Сега и той може да го привлича.
Как? Нещо като...ако го искам
то идва, а ако не...
Точно така и аз карам Мъхчо да танцува.
Да видим какво друго можем да научим.
Не съм сигурен
какво би тряввало да...
Какво е това? Какво става?
Не знам.
Мамка му, мисля че той се свърза с Мъхчо.
Е направи нещо де! Ти направи!
Метни малко шибан Хок отгоре му.
Казах ти, че това не е начина.
Бях в главата на това нещо.
По дяволите това беше...
Зъби. Имах зъби в стомаха си.
Ох.
Ще се издрайфам мъжката.
Не, всичко е наред. Наред си.
Просто...мисли си нещо весело, и поеми дълбоко въздух.
Уф.
Оуу.
Никога повече няма да настъпя насекомо.
Ухх.
превод: Metalguy
Мисля, че бях дотук с експериментите.
Защо се свързах с Мъхчо?
Мисля, че плазмата действа по този начин.
Адаптира се към всеки организъм, който срещне
и създава нещо ново.
Значи това са се опитвали да направят с мен на Аркин?
Да я накарат да се свърже с мен.
Да, и когато тя се свърже, се променя.
Значи плазмата на Мъхчо винаги ще прави връзка само с него.
Значи имаме нужда от чиста плазма.
Оригиналната рецепта. Но как?
Освен ако няма черен пазар за абсурдно
невъзможни неща. Ами...
Усещам неохота, но и желание
да бъдеш център на внимание.
Окей, първо
знаеш ли, че обиждаш хората?
Второ, може и да успея
да използвам някои стари контакти.
Аа, от военния ти период.
Предпочитах да ме наричат стилен диктатор.
Защо не излезем навън?
Още един рунд?
Ако смяташ, че може да изпиеш още едно без да припаднеш.
Онова беше ниска кръвна захар.
Аха.
Ъхъ.
Ще се видим на Луси. И така, последни поръчки.
Тук постоянно влизат хора.
Как въобще може да има последни поръчки?
Защото държа на традициите.
Последни поръчки, обувките пред вратата
и мъже, които правят първата стъпка.
Здрасти, килджой.
Най-накрая си разбрал как да използваш холофона.
Аз съм бавен, но хубав.
Подготвяш ли се за Съвета? Шест часа ритуали
и двадесет минути удари под кръста.
Работа мечта.
Намерих нещо в архивите на Съвета
относно програмата за стената.
Повечето е редактирано. Изпратих го до твоя терминал.
Има един термин, който не разбирам.
На теб говори ли ти нещо?
"Насочена телепластичност".
Никога не съм го чувал, но мога да проверя.
Значи всичко е наред? Както никога, защо?
Защото лъжеш Д'Ав и Дъч
и действаш сам срещу Компанията.
А, това ли.
Това.
След като свалим стената те ще разберат.
Ще си е струвало.
Обичам те.
За това което правиш.
Аа.
Че помагаш на хората.
Ти също си много полезна.
Трябва да тръгвам.
Оппа.
Халатът ми падна.
Охаа...
Луси, изтрий всички записи от този разговор.
Архивирането е стандартна процедура.
Казах да го изтриеш. Изтриване.
Благодаря Мъргли. Дано успееш да прецакаш Смъртта.
Скъпа, имам следа за теб.
Името е Сан Ромуел.
Той е колекционер на редки предмети от цялата галактика.
Правили сме бизнес заедно.
И има плазма?
Докато са търгували Сан му е показал нещо,
което нарекъл "зелена магия".
Сан твърдял, че то може да контролира хората.
Мъргли помисли, че е наркотик
но се чудя... Как да намерим Ромуел?
Ако ви дам кода му за проследяване
ще ми обещаеш ли, че няма да го арестувате?
Не.
Толкова си забавен, Д'Ав. Не е проблем, че го нискаш.
Нискаш е, когато не искаш някой за себе си,
не не искаш и някой друг да го има.
Помислих си, че ни трябва отделна дума затова.
Всичко, което нискам сега е плазмата.
Да де, точно обратното на това, което означава.
Ромуел минава през нашата система сега.
Ако побързаш, може и да го хванеш.
Но той прави само размяна, така че му намери
нещо интересно.
Мамка му шибана, как само обичам астеродини пояси.
Добре, признавам,
че имаш усещане за астероиди.
Намери ли поръчка за Ромуел?
Не, в Куод няма такава, затова накарах Луси да провери в целия Джей.
Намерих 337 висящи поръчки за откраднати вещи.
Откъде намира време тоя?
Значи влизаме с гръм и трясък? Не.
Ако се е измъкнал от толкова много поръчки
кой знае с какви трикове раполага.
Ей, Джони!
Ей, не се тревожи, оправям се.
Оуу!
Офф.
Искам да закача Ромуел към Луси,
за да знаем, че контролираме нещата.
И тогава ще направим сделка.
Нещо не е наред?
Не разбирам. Следваме кода за проследяване.
Би трябвало да виждаме кораба на Ромуел,
но виждам само камънаци.
Някакво невидимо поле?
Луси, прати позивна на всички честоти.
Вече ни викат.
Ти ли си Дъч?
Господин Ромуел, предполагам знаете
защо сме дошли.
Да, знам. И много се вълнувам
да разбера какво сте ми донесли в замяна.
Цял куп чудеса.
Цената за прием на кораба ми е размяна.
Какъв кораб?
Съгласна ли сте? Да.
Токава заповядайте на борда.
Ехаа!
Астероид?
Космически кораб?
Офф. Луси, вкарай ни вътре,
преди Джони да се е подмокрил.
Уха!
Скъпа, прибрах се.
Това изглежда познато.
Хексагонален базалт. Вулканична планета
го е издухала из целия Джей преди милиард години.
Построил е този кораб вътре в астероид,
който е пълен с фотонни кристали.
Ще има енергия за цял живот.
Че и отгоре.
Трима килджой и нито един от тях не се опитва да ме арестува.
Това е нещо ново за мен.
Здрасти.
Търсим една специална зелена плазма.
Да, мисля, че имам това, което търсите.
Радвам се, че дойдохте.
Почти бях се отказал от надеждата,
че мога да открия интересна размяна в целия Куод.
Това шибано смрадливо място.
Без да ви обиждам, разбира се.
Добре дошли при моята колекция.
А, колекционираш ключове? Ето го.
Не можах да събера всичко на един малък астеорид, така че...
Молекулярен принтер?
Удивително, нали?
Ехаа. Това ми струваше доста,
но сега мога да сканирам всичко и да го вкарам в системата.
После всичко е достъпно с едно завъртане на ключа.
Ето.
Супер.
Красиво е.
Оп.
Просто гледам.
Сега го виждате.
А сега не.
Ваш ред е.
Луси, проготви се за компания.
Оо, "Капитан Ейпекс".
Но сюжетът с Велубианската принцеса не е толкова оригинален.
А това дори не е първото издание.
А!
Роси Наз! Тя е на-добрата
в изработването на ножове в Джей. Но аз имам поне 50 такива,
от които 22 лично гравирани за мен.
Ами тук?
50 от тези, 2 милиона от онези...
А онова издание на "Капитан Ейпекс"?
Абсолютно колекционно е.
Какво им е на асистентките му?
Джон, регистрирам вътрешно сканиране.
Да не би да се опитват да ни хакнат?
Изглежда се опитват да каталогизират всички лични вещи.
Препдолагам не и тези под чаршафите, нали...
Няма нищо за мен тук.
Да видим какво друго имате.
Мммм.
Не съм виждал такова от доста време.
Виждал си мъхоножка?
Точно така, мъхоножка. Те използват маскировка.
Местните хота от Н'гуела
ги използват като пазачи.
Доколкото си спомням доста обичат да хапят.
Да, правилно си разбрал. Готово. Ще разменям.
Не, не, не. Не е готово.
Джони! Разбира се ще трябва да чуя
истинската история откъде сте го взели.
Мен ме интересува повече историята на един предмет.
Очевидно това значи много за теб.
Да. Това е научен екземпляр, който е
от голямо знчение за моето изследване. Твоят любимец също така се самолекува.
Срежи го на две. Едното ще запазим, другото ще разменим.
Не трявбаше да му казваш това.
Здрасти.
Виж какво, сделката си е сделка.
Да вземем това, за което сме дошли и да си тръгваме.
Какво правиш?
Айде стига бе, сериозно?
Плазма. Размяната е извършена.
Много умно, няма що.
Не можеш да разменяш нещо, което е било мое.
Всъщност вие направихте половин размяна.
така че тази половина е моя.
Ние искахме размяна срещу плазмата в шишенцето.
Трябваше да бъдете по-недвусмилени.
Можете да опаковате кутията вместо мен.
Какво ще кажеш аз да опкаовам твоята!
Стига простотии, Ромуел. Какво?
Има повече от 300 поръчки на твое име.
Но няма да ги задействам ако ни дадеш
плазмата от твоята колекция.
Вземаме каквото ни трябва,
а ти се чупиш от кораба ми.
Наистина се надявах да сте по-интересни.
Изглежда обаче си просто поредния сдухан лузър,
който не знае играта.
Коя игра, на задници?
Добре, тогава няма да го правим по лесния начин.
Ооо. Ааа.
Андроиди? Технически погледнато са гаиноиди,
но никой не ги нарича така. Дори не са легални.
Всъщност всичко е легално някъде,
което се оказва крайно удобно за мен.
Вън от кораба, моля.
Сега. Ох.
Това не е много добре за бъдещи сделки.
Вие сте тези, които вдигнаха залога.
И сега ще трябва да разменяте срещу вашата свобода.
С това.
Донеси.
Моята ситара.
Нищо няма да разменяме, особено това.
Съжалявам, не бях достатъчно ясен. Инструментът е само
срещу твоята свобода.
Твоите притятели ще ги добавя към колекцията си.
За постоянно.
Винаги съм искал чифт братя.
Ох, по дяволите. Това се казва коремна стена.
Пусни го или ще ти наритам топките
в очните ябълки.
Хм, бих заложил, че можеш,
но дамите са в режим на убиване
ако бъда нападнат, така че...
Искате ли да тествате системата?
Добре, ще разменям.
Ще ти дам инструмента и неговата история.
Срещу всички нас.
След теб.
Трябва да си от заможно семейство,
за да притежавш толкова рядка ситара.
Моето обиталище е по-скромно.
Изглежда като пиян антикварен магазин
повърнал върху астероид.
И така как действа тази размяна?
Искаш да чуеш историята ми?
Всъщност искам да ми я покажеш.
Това е нещо, което наскоро размених.
Ще ти хареса.
Създава временна връзка
между твоя визуален кортекс и моя.
Ще мога да изживея историята, която ще разкажеш.
Нещо като споделена хипноза.
И ще я почувстваш?
Психиделично, нали?
Сега ми разкажи за този инструмент.
Ей, това да не са праскови от Лит?
Трябва да се съблечете за стерилизация.
Сутринта се къпах.
Добре, забави темпото малко.
Спрете да говорите. Съблечете се.
Ей, я стига бе!
Имаш план, нали?
Да, и в него
ти дръпват един здрав пердах.
Пак ли?
Историята ми започва преди да съм била родена.
Прав си. Семейството ми беше заможно.
Те притежаваха цяла луна в покрайнините на Джей.
Но изгубихме всичко.
Като момиче бях избрана да се присъединя
към един харем, на планетата, около която бяхме в орбита.
Липсваха ми домът и моите братя и сестри.
Бях напълно сама.
Имаше разговори за изход от положението.
През онзи ден ние щяхме да се състезаваме да се оженим за един принц.
Това променя живота ти завинаги.
Мислех, че нямам шанс,
но баща ми
ми изпрати учител.
Той ми даде този инструмент.
Каза ми, че ще ме научи как
да очаровам принца с музика,
така че да избере мен, когато порасна.
Завиждам му.
Омъжи ли се за принца?
А, не. Това е друга история.
Размени с мен една от твоите.
Добре, така е честно.
Имаш ли някаква история на ум?
Кажи ми откъде взе плазмата.
На една далечна планета.
Моята родна планета.
От едни посетители, които пристигнаха, когато бях млад.
Техният кораб не беше като никой друг, който бях виждал преди.
Органичен.
Като че ли го бяха отгледали, а не построили.
Тъкмо бях започнал да колекционирам, а те разполагаха
с цял свят от чудеса.
Най голямто чудо беше течността, която задвижваше кораба.
Плазмата. Направих размяна
и напуснах планетата.
Оттогава не съм се връщал.
Това не е цялата история.
Твоята също е непълна. Довърши я.
Подготви скенера. Това е скенер?
Вие серизоно ли бе? Ще правите наши копия?
Ще бъдете сведени до вашите съставни елементи
и след това добавени към колекцията като молекулярна матрица.
Повече няма да съществувате в настоящата си форма.
Съжалявам, обаче имам планове за после,
които не включват това да съм мъртъв.
Давай!
Оох! Заводите ми за бебета!
Аа!
Как върви плана?
Работя по него.
Най-лошата чекия.
Аах. Ъъх.
Аа.
Бива си я.
Оох!
Доста време ти отне.
Ти се опитай да хакнеш нешо, което дори не съществува в Куод.
Изкарахме късмет, че успях да модифицирам интерфейса.
Предполагам трябва да ти благодаря.
Няма защо. Предвидих шест секунди
до гръбначно увреждане.
Това Луси ли е? Един вид
орязана нейна версия.
Нещо като ап. Не разполагам с всички мои
логически финкции и бази данни,
но изглежда имам противопоставими пръсти.
Крайно странно е да чувам гласа ти
да излиза от този бот.
Този глас ли предпочиташ?
Не! За Бога, не. Просто бъди Луси.
Блокирах невралния контрол на Сан Ромуел
върху тези подвижни компютри.
Мога да ги задържа така за около пет минути и половина .
Добре. Нека намерим Дъч и да се омитаме от тази скала.
Трябва да си свирила добре щом си очаровала принца.
Историята продължава по друг начин.
Моят учител ме научи на една песен за сватбения ден.
Аз трябваше да пея, а принцът
щеше да изсвири музиката, но
нямах тази възможност.
Свири за мен.
Дъч, Ромуел насъска ботовете си срещу нас.
Осигури ни малко време. Ще намерим начин да се измъкнем.
Ще я изпея.
Ако можеш да се справиш.
Овладях ситарата, когато бях на 12.
Млъкни и свири.
♪Историята започва с неутешимо сърце♪
♪намерило сродно, обещание което въртим♪
♪Около нашите пръсти♪
♪Ти и аз♪
♪История на радости и скърби♪
♪За момчетата и момичетата от крехкия свят♪
♪Който държим между нашите пръсти♪
♪Между нашите пръсти♪
♪И ако боговете позволят♪
♪Ще намерим начин♪
♪Да стигнем до края♪
♪Аз и ти♪
Вече дори съм забравил да мечтая за това.
Да живееш и да умреш с някой.
Както би трябвало да бъде.
Сигурен ли си, че това е пряк път?
Схемите на астероида са в примитивен формат,
но би трябвало... Бот едно!
Защо си офлайн?
Дъч, не мога да спра тези ботове.
Накарай Ромуел да го направи.
Ти ми показа нещо, което никога не мога да имам.
Нормален живот. Щастлив край.
Не всички имат щастлив край
Какво става?
Паралитичен агент върху струните.
На мен не ми действа.
Моят учител ме научи не само на тази песен.
Той ме научи и да убивам.
Убивах години наред.
Той ме накара да повярвам,
че сватбата ми
ще сложи край на това.
Че когато се оженя ще бъда свободна.
Това беше моята размяна.
Всеки път, когато отровех някой
или им прережех гърлата...
Свобода. В деня на сватбата ми
той ми каза, че това е инструмент за убиване.
Целта бидейки моят съпруг
той ми открадна свободата,
но никой повече няма да ми открадне това.
Джон, Д'Авин, добре ли сте?
Да, добре сме.
Имахме малък проблем с ботовете на Ромуел,
каквото там направи, подейства.
Те се изключиха.
Засякох прекъсване в нервалните потоци
от командния център.
Очистих Ромуел. Трябва да разпечатаме плазмата.
Трябва да е върнал ключа обратно на стената.
Отивам там, за да се опитам да го намеря.
Виж Дъч, там сигурно има хиляди ключове.
Мисля, че видях откъде го взе.
Отиди и отвори вратите на дока за приземяване
така че да можем да се измъкнем от тук.
Среща на Луси. Действаме.
Луси, спри!
Проблем ли има? Да.
Не сме машини. Но имате други добри качества.
Колко далеч е контролният център? 13 метра.
Ох, благодаря на боговете! Можеш да пробиеш
през тази стена.
Само ако имаш ксенонов лазер с 4 метра широк лъч.
По дяволите, забравих си ксеноновия лазер в другите панаталони.
В такъв случай ще трябва да следваме тунелите.
1.8 километра.
Тове е безнадеждно.
Сканирай за ДНК на Джон Джакоби.
Отрицателно.
Защо спираш?
Изгуби ли се? Схемите...
Са примитивни, знаем това.
Какво е най-доброто ти предположение?
Нямам основа, на която да изчисля вероятности.
Добре дошла в клуба на човеците.
Спрете!
Ще върнете номер едно и ще се подложите на стерилизация.
Как тъй отново са на линия? Ромуел е мъртъв.
Луси, време е да тръгваме.
Йей!
Дори някога да го намерииш
все още ще трябва да направиш размяна.
Което е честно, си е честно.
А мъртъв си е мъртъв.
Разбира се, че имаш плазмата.
Ти си Ниво 6.
Онези бандити, които вашият РАК изпраща из целия Джей?
Моля те.
Наречи го както искаш, но онези "посетители",
които са дошли на вашата планета са те натъпкали до козирката
с оная зелена помия.
Затова все още си жив.
Не са правили нищо такова.
Докато се надпреварваме кой да бъде по-ядосан,
когато ме убиваше със сигурност не си знаела,
че не мога да бъда убит.
Хипнозата отключи старата ти агресия.
Нека я оставим да отмине.
Спри! Не искам да те нараня!
Ако не си Ниво 6, защо все още си жив?
Хората, които дойдоха на моята планета, дойдоха, за да я завладеят.
Баща ми беше Лорд.
Те ме хванаха и ме измъчваха,
за да им дам информация за отбранителните системи на планетата.
И ти си им казал.
Казах им всичко.
Също като теб аз размених свободата си
срещу животите на други хора.
Мразиш ли се за това? Като мен?
Всеки ден.
Тогава ми кажи истината.
Успях да стигна до незаконен кораб-болница.
Те ме излекуваха с хакнати нанити,
но това проработи твърде добре.
Те действат от векове.
На колко години си?
На 432.
Отмъщението не ме интересува.
То изгуби своя блясък много отдавна.
Значи не си тук, за да ме убиеш?
Искам да ти покажа нещо.
Хората идват да разменят с мен
и понякога успявам да склоня някой да остане с мен,
но годините отминават...
И те също.
Тази фиба е първото нещо, което размених.
И все още е най-добрта ми сделка.
Вземи я...
като подарък.
Какво искаш?
Да се реванширам.
Като ме държиш заложник в твоя астероид?
Мисля, че съм много любезен към някой,
който ме уби. Ти започна пръв.
Дъч, имаме ситуация.
Какво става?
Ботовете на Ромуел отново са на линия.
Окопали сме се в стаята за сканиране,
но Луси свърши амунициите
и разполагаме само със..
плодове и Друлско наргиле.
Значи всички тия глупости бяха, за да ми отвлечеш вниманието,
докато твоите ботове се справят с Джон и Д'Ав?
Когато се събудих им казах им да спрат.
Чакай малко, това Ромуел ли е?
Дълга история.
Връзката ми не работи. Не реагират.
Още ли са в режим на убиване? Трябва да се омитаме.
Сега. Идваме за вас.
Кълна се, че ако това е някакъв трик, ще те убия отново.
Ако спася твоите приятели няма ли поне
да размислищ дали да не останеш? Да ме направиш по-добър човек?
Това не е моя работа. Никакви размени повече.
Или го направи, зашото така е редно,
или се махни от пътя ми.
Не съм твоята фея, торбаланчо.
Какво?
Идваме, Джони.
Това няма да е добре.
Какво?
В продължение на 3.6 години се чудех
какво би могло да бъде усещането.
Ще ме целунеш ли, Джон?
Какво? Защо?
Ако загинеш това може да е единственият ми шанс
да се сдобия с такива сензорни данни.
Това не е добра причина.
Това може да е единствения ти шанс да целунеш робот.
Е... Ох...
Ъъ...
О, приятелю, не!
Оу...
Луси, искриш ли?
Не трябва ли?
Не.
Окей. Благодаря ти за данните.
Луси, недей!
Имаме само плодове.
Имате мен.
Бягай, Джон!
Да изчезваме, Джон.
Хайде!
Ох, мамка му, не сме отворили хангара.
Луси, гръмни вратата! Съжалявам, но не мога, Джон.
Хакната съм от кучките, които ме простреляха.
Чакай, Луси жива ли е? Казах ти.
Това беше един ап. Задръж тия неща,
а аз ще отменя командите и ще ни изведа оттук.
Как можем да спрем ботовете? Опитах да ги рестартирам.
Не реагират. Нашият корабен робот
може малко да е прецакал невралната ти връзка.
Давай, Луси. Ще ги задържа.
Ще изтръгнат рампата от кораба ти, за да се доберат до теб.
И твоите оръжия със сигурност няма да ги спрат.
Мисля, че знам нещо, което ще ги спре.
Задръж, Луси. Пазя ти гърба.
Побързай, Джон, идват към теб.
Плазмата у теб ли е? Ти сериозно ли?
Намерила си я. Нали затова дойдох.
Фотонните кристали произвеждат енергия, нали?
Ако мога да го засиля достатъчно
ще се превърне в една адска граната.
Всичката ли ще използваш?
Имаме само един опит.
Свят на чудеса.
Направо съм магьосник.
Аз ще се погрижа за тях.
Чудесен план, тъпчо.
При тази скорост гранатата ти ще взриви целия астероид.
Да изчезваме!
Моята колекция... Това са само неща, Сан.
Твоите нанити няма да могат да те излекуват от това.
Време е за напускане на кораба. Хайде.
Луси! Почти успях , Джон.
Луси, изстреляй ни навън! С удоволствие.
Време на пристигане половин час.
Ще отида да говоря с Ромуел.
Дай му малко време.
Той току що загуби кораб астеорид, Дъч.
Кораб астероид!
Съжалявам, че употребих плазмата.
Ти ни спаси живота.
Тези твои сили ще ни бъдат от полза, когато следващия път
си разместваш мебелите.
Ей, каквото и да ми е направил Клаейн
то може да промени играта.
Бих могъл да се бия с Шестиците, може би дори да ги убия с това...
Та, та, та, та, та, бум!
Каквото и да е това.
Почувствах се добре за пръв път,
откакто стана онзи инцидент в армията.
Защо не запазиш това настрение
и не го споделиш с приятелката си в Стария град.
Забавлявай се.
Как се чувстваш?
Честно ли? Ами аз...
За пръв път от доста време насам
се чувствам се свободен.
Бях забравил какво е
да си част от една история.
Благодаря ти за това.
Говорих с моя брокер, Бела.
Тя ти осигури нова идентичност и канал за изход извън Куод.
Ще те оставим по пътя си към дома.
Аз...
Отпечатах още едно
за всеки случай.
През вековете чувах слухове,
че нашествениците, които дойдоха на моя роден свят
се движат през галактиката.
Към Куод? Бих искал да знам повече.
Това може би ще ти помогне, когато те дойдат.
Знаеш ли, проклятието на дългия живот е,
че след извтстно време всеки и всичко
ти напомнят на нещо, което вече си направил,
на някого, когото вече си срещал.
Ти не ми напомняш на никой.
Запомни, не всеки получава щастлив край,
така че бъди щастлив, докато можеш.
Дъч е при Алвис, затова имах време
да проверя наоколо и един от моите контакти на Утопия
каза, че е чувал за телепластичност.
Просто слух. За какво?
Използване на електромагнитно поле за разстройване на мисловните процеси.
Само на теория.
А, не знаех че съм оставил това нещо включено.
Значи съм късметлийка.
Какво общо има разстройването на мисловните процеси
със стената? Не знам,
но открих един от инженерите
Артура Сенбек и според слуховете тя се укрива в Стария град.
Служителите на Компанията все още са под прицел в Стария град.
Защо тя е там? Ще я попитам.
Ще се срещна с нея довечера. Аха.
Надявам се, че още няма да си тръгваш.
Ай стига бе!
Ти си тук.
Надявам се нямаш нищо против. Тук си.
Пуснах доктора на кораба, за да се погрижи по-добре за твоите нужди.
Холосексът има своите ограничения, а аз имам частен кораб.
Оо, богатите гаджета са най-добрите гаджета.
Тези комлинкове могат да се изключват, нали?
О, да!
Благодаря ти, Луси.
Хей, Дъч, събуди се!
Ммм.
Съжалявам, че прекъснах молитвата ти преди.
Има много начини, по които един човек може да се моли.
Боли ли? Би трябвало.
Твоята болка, нашето изкупление, нали?
Не мисля, че започна така.
Виж.
Преглеждах Древното Слово с Олан
и открихме тази история за соковете на живота.
Това ли е дървото, на което всички благодарят?
Да, сокът му е описан като еликсир.
Зелен сок, който дарява вечен живот.
И ти мислиш, че сокът е плазмата?
Мислех, че това е просто...
религиозна метафора, но ако е вярно?
Ами ако търсим едно и също нещо
криещо се в този код?
Не мисля, че Белязаните са започнали да се самобичуват
заради покаяние. Мисля, че те са го правели,
за да докажат, че не са заразени с плазма.
Да покажат, че все още могат да кървят
и да им остават белези.
Старият град отново ли е под обстрел или слънцето изгря?
Да, преди две бутилки време.
Имам нещо за теб.
Оо, не мога да повярвам.
Праскови от Долината?
Те отмряха, още когато бях дете.
Е, нека да кажем, че познавам някой,
който има запаси в мазата.
Намисли си желание. Няма нужда.
Наистина ли ще го направим?
Дай ми причина за обратното.
Няма да ме уважаваш на сутринта?
Вече е сутрин.
Ей.
Какво има?
Нещо не е наред?
Нищо.
Щастлива съм.
Какво става?
Не! Не, не, не, не, не, не!
Не!
Сабин!
превод: Metalguy - addic7ed.com -