Досега в "Пази се от живите мъртви..."
Трябва да се върнем на лодката.
Беше права за нас.
Разрушаваме всичко.
_
Не, не е инфектирано.
От куче е.
Защо дойде всичко по този начин?
Искам да бъда някъде, където мъртвите не са чудовища.
Здравей.
Хей, каква не е наред?
Баща ми.
_
Не трябва да виждаш това.
Не гледай. Не гледай.
Sync & corrections by honeybunny www.addic7ed.com
Мамо, минаха два дни.
Ние сме били на юг от съединението, ние сме били на север.
Те биха могли да са отишли на изток.
Мамо, трябва да се върнем на Абигейл.
Никога няма да го намерим така. Някъде тук е знам че е.
Травис може да се е върнал.
Мадисън, има вода на лодката.
Не можем да продължаваме.
Камиона върви на израрения.
Окей.
_
Аз?
_
Не.
- Не. - Къде, по дяволите, отиде?
Военните са ни чакали да слезем на сушата.
Чакали са ни и ...
Какво сега?
Навлизаме в морето.
ОК, трябва ни подслон.
Онзи хотел нагоре по плажа.
- Хайде, да вървим. - Ако тръгнем, никога няма да ни намери.
- Той не търси. - Винаги се връща вкъщи.
Мамо, сега сме само двете, харесва ли ти или не.
Нищо не е преместено.
Мястото ще бъде почистено.
Може да пропълзи.
По- добре вътре от колкото на вън.
-
Извинявай?
-
Някой заключил мястото.
Къде са сега?
Побърка ли се?
Обслужването е перфектно.
Къде... ?
-
Къде по дяволите отиваме?
Здрасти.
По дяволите.
Чака ни доста ходене, така че да се изясним.
Край "мъртвите" трябва да сме особено тихи.
Край мен трябва да сте особено тихи!
Когато стигнем там,
ще видим истински кучи синове.
Докато не ви кажа, оставате
абсолютно тихи. - Да, добре.
Гримирайте се. Надушвам ви оттук.
И последно...
Защо аз?
Защото, гринго,
няма да липсваш на никой.
На кой ще му липсваш?
Единственият, на когото ще липсвам, вече го няма.
Най- щастливият ден в живота на човек.
Докато не беше.
Веднъж почти се ожених.
Кой беше щастливеца?
Казваше се Уилям.
Беше добър човек.
Не е възможно да е било толкова добре.
Каза почти.
Местеше се в Ню Мексико.
Санта Фе.
А аз трябваше да се грижа за родителите ми.
От миналото ще ти прилошее.
Мадисън да намерим кухнята.
Мамо, да тръгваме.
Тази сутрин, какво беше това?
Тези, които са близо до края, се оставят на смъртта.
И отиват при стената.
Братята, сестрите ни
ги пазят.
Те ни защитават.
Ами ако грешиш?
Ами ако приятеля ти се превърне в обяд без причина?
Това, светът, мъртвите,
какво се случва според теб?
Ако сте будни и нямате надежда,
в какво всъщност вярвате?
Не знам.
Океанът често става кървав.
Брегът бива заливан от пяна и боклук.
Слънцето става като отрова, то изгаря водата и земята
измивайки го.
Това не е по различно.
Мъртвите, завръщат се.
И, когато те си отидат, светът ще е като нов.
Това идеята на фармацевта ли е? Това е истината.
Без него, щяхме да бъдем загубени.
И сега не изглеждаш различно.
Наистина не разбираш, нали?
Беше ухапан.
Глупости.
Ваш ред е.
Не него.
Наистина ли вярваш на това?
Не ми е нужно да вярвам.
Аз видях.
Продължавай, движи се.
Трябва да проверим стаите.
Всички.
Гостите са имали багаж, барчетата трябва да са заредени.
Кухнята беше празна.
Етаж по етаж, стая по стая.
Ще намерим нещо. - Да проверим тук долу.
Я виж тук. - Ела с мен.
С Офелия ще проверим кулата. Ще се срещнем преди залез.
Не, казах не.
Проверихме всеки коридор, всяка врата.
Ако има заразени, ще ги видим.
Оцелелите ще са напуснали.
Мястото е мъртво.
Алиша. Тя може да се грижи за себе си.
Правя го отдавна. Ще се справя.
Седни. Питиетата са от мен.
Не сега, Виктор. Точно сега.
Добре съм. Изглеждаш зле.
О, благодаря.
За нищо.
Пребледнял/а си.
Трябва ти питие. На мен ми трябва питие.
Хайде, нужно е лечение.
Кои са тези?
Те са банда. Една от много.
Управляват източна Тихуана.
Всички стоки, всички запаси идват тук.
Те са нарко дилъри.
Сега продават всичко.
Ще те обесят, защото си ги погледнал грешно.
Добре дошъл При Марко.
-
Хайде.
Хайде, да пазаруваме.
Ммм. Ще ти кажа тук и сега,
начина да направиш перфектно мартини.
Шейкър, много лед и джин.
После добавяш мъничко
вермут.
Така ли?
Чакай, какво? - Какво?
Кажи го пак. - Така ли?
Аха, как не съм разбрал, че
нашата Мадисън Кларк
е южняшка хубавица.
Алабама.
Мм-хмм.
Докато учех, работех в бар.
Ще ти кажа сега и тук,
историята ти е пълна глупост.
Мартинито ти е ужасно.
А това тук е по-старо от хълмовете.
Добре.
Научете ме!
Донеси ми Текила.
Боже, мразя хотели. Плашат ме.
Мъртви обикалят по Земята, а теб те плашат хотелите?
Мисля, че са килимите.
По дяволите, да се връщаме. Хайде.
Чакай. Алиша.
Чакай, не все още.
Някой е маркирал инфектираните стаи.
Хей, хайде.
Е, в мини бара са останали само фъстъци.
Предполагам, че са били алергични.
Хайде, да тръгваме.
Офелия.
Така, какво търсим?
Вода, марля, витамини,
всичко, което можем да ползваме в лазарета.
Спри.
Само това от, което се нуждаем.
Ник.
Просто ги напълни, ясно?
Трябва да ползваме това.
Все още има топла вода.
Според теб той защо се отказа?
Какво?
Този човек.
Щях да направя поне 50 опита,
преди да се откажа.
Може би е бил уморен.
Уморен от какво?
От оцеляването.
Не може да се умориш от оцеляването.
Просто продължаваш. Трябва-- трябва да продължиш.
Какво?
Няма да се справим.
Не го казвай.
Знаеш, баща ми,
Винаги правеше крачка назад.
Разбирам това вече.
Значи Даниел е бил прав.
Това е всичко, което имаме.
Загубим ли това, сме мъртви.
Съжалявам.
Имаш мен.
Знаеш, че си струва?
Вече ние сме семейството ти.
Семейството е семейство.
Хей.
-
Какво направи? Какво направи?
-
Хей, съжалявам.
-
Ще ти отрежат ръката. - Не, не, не, почакай.
Превеждай ми. Питай го дали това там е сестра му.
Това сестра ти ли е? Питай го.
Питай го дали е сестра му?
Не, не, не, почакай, почакай. Ако той не ме пусне,
ще отидем другаде.
Да, да, няма "Окси".
Да, на свършване е.
Няма повече "Окси", човече. Кажи му.
-
Кажи, му че не остана нищо. нищо не остана.
Имате някакви запаси, но при този разход,
за колко ще стигне? 2 седмици?
Да, сигурно ще намерите заместител.
Но жаждата ще става все по-голяма.
и сестра ти се нуждае от семейството си.
Семейство.
Да, имате нужда. Може да изкара седмица без него,
а после просто да я убиете.
Трябва ти Окси.
Ние имаме Окси.
Но ако го искаш,
ние искаме още една количка с вода.
Още една.
Какво?
Те не знаят къде е колонията
и не можем да им позволим да научат.
Последвали ли са ви преди?
Не, но и досега никой не им е казвал.
Можеха да убият и двама ни.
Е, всичко е наред и имаме вода.
Не е наред, сега те са заинтригувани.
Не беше твоето място.
Ако искаш да умреш, давай.
Съжалявам.
Извинете!
Какво?
Означава, че съжалявам.
Ако бяхме останали тук, докато всичко отива по дяволите,
може би щяхме да стигнем до Росарито.
Не, нямаше да се случи.
Със Стивън редовно водехме децата до "Дървото на Джошуа".
Ах, никога не знаеш.
Можех да отида да видя Том.
Ти може би щеше да си в особено семейно положение.
Да се имъкнеш от майчинските си задължения...
Да се довлечеш в бара и да ме откриеш там.
Бих седнал/а до теб.
Можехме да поговорим.
Да, бих говорил/а с теб.
Щях да бръщолевя някакви
безмислици...
За да те впечатля.
Но не и за Том
Щеше да си паднеш по мен?
Аз съм прелъстител.
Щеше да е забавно.
Но сега всичко това го няма.
Няма за какво да говорим.
Без Том.
Без Стивън.
Даже няма проклет бар.
Права е.
Алиша е права.
Никога няма да видя Ник отново.
Жив е.
Момчето е бронирано.
Да, ти не разбираш.
Това момче е родено загубено.
Като баща си.
Изплъзваше ми се между пръстите
още от деня, в който го родих.
Може би се е чувствал натясно.
Разбира се, че не. - Добре. Добре.
Това е бащиният му нрав.
Остави ги намира,
отправили са се към смъртта.
Как почина Стивън?
Прибра се от работа.
Беше късно.
Преминал линията.
Към насрещното...
Заспал е?
Това казах на децата.
Ти се опитваше да ги защитиш.
Продължавам да се опитвам да ги спася.
Те продължават да умират.
Отново и отново.
Травис спря това за малко, знаеш ли?
Тези неща...
можем само да живеем с тях. Не можем да изберем.
Можем да изберем.
Да, така е.
Не е било писано да го имам.
Може би аз не заслужавам Алиша.
но исках да бъда майка.
Избрах и изборът ми беше грешен.
Хей, питието говори.
Не, не, не. Добре съм. Добре съм. Добре съм.
Краката ми омекват.
Наздраве. Хайде.
За майчинството! - За майчинството.
Добре.
За празната надежда.
Добре.
Ах.
Офелия? Твой ред е.
Офелия?
Мамо!
Офелия?
Офелия!
Къде си по дяволите?
Алехандро ще те намери.
Здравей.
Ето. Взех ти нещо.
Няма търговски вид, но е наред.
Вземи го. Твое е.
Добре. Тук е ако го искаш.
Съжалявам.
Ник.
Чух, че почти сте започнали война в Гансито.
Бащата на това момиче умря днес.
Просто си помислих, че ще има нужда от нещо.
И от какво има нужда според теб?
Нещо. Каквото и да е. Грижа.
Значи ще имаш нужда от малко торта.
Не смъртта е виновна за всичко.
Грешиш напълно.
Тази сутрин ме видя да инжектирам този човек.
Физиологичен разтвор.
Няма да го защити от инфекцията.
Скоро ще умре. Защо го инжектира?
Точно като теб, исках да не се страхува.
Лекарствата ни свършват.
А, когато нямаме вече нищо, какво ще правим?
Грижата не връща вярата.
Не й прави услуги.
Значи просто ще чакаш?
Закакво ти е вярата, ако нямаш вода?
Това е изпит.
Мъртвите вървят по сетния си път.
И когато напуснат,
когато светът е почистен от смъртта,
Ние, вярващите, ще оцелеем.
Ние сме избрани.
Ще преживеем смъртта.
Откъде знаеш?
Как си толкова сигурен/на?
Пий.
Може да останеш с нас.
Но поставиш ли хората ми в опасност отново,
ще нахраня стената с теб.
За семейството.
Леле!
За Ник.
Добре.
Мадисън.
Трябва да тръгваме.
Добре.
-
Sync & corrections by honeybunny www.addic7ed.com