Рийд?
Рийд?!
Какво се е случило?
Не бях аз. Бях в мазето,
чух шум, качих се
и го намерих така.
- Трябва да докладваме. - Не, не, недей.
С Джоунс имате досие.
Тормозеше го, влезе в злом в къщата му.
- Не съм го убил!
- Стоиш до трупа му
с ръкавици и кръв по обувките си.
Невинни хора са влизали в затвора и за по-малки неща.
Съседската охрана.
Трябва да се махаме.
Пипал ли си нещо?
- Не мисля. - Местил ли си нещо?
Не.
Чакай, Запата!
Това е лудост! Ние сме от ФБР!
Това трябва да значи нещо!
Приятелка съм ти. Вярвам ти.
Попитай се дали друг ще повярва.
Касетата!
Оставих я във видеото.
Не! Охраната е в къщата.
Каква касета?
Какво правеше в къщата?
Търсех...доказателство за насилие.
Намерих касети с имена на деца върху тях.
Изглеждаха като стара практика,
но бяха скрити.
Една от тях беше с името ми.
Гледа ли я?
Не, исках, но неможех, аз...
чух силен шум горе,
убиецът трябва да е избягал, когато е чул да идвам.
И сега има касета с името ти във видеото.
Ако я открият, ще те намерят.
Ще разберат, че си бил в къщата.
Касетата щеше да има значение,
ако не си бил там, но беше.
Супер яко криптиране.
Дигитален образ на ламинарен поток.
Патърсън, Дъглъс Уинтър е отговорен
за най-голямото изтичане на информация в историята.
Укриваше се 3 години.
Може ли да стигнем до часта, в която го залавяме?
Образът на черна дупка не е само един обект.
Прикрива дълъг текст.
В случая, хиляди имейли от Дъглъс Уинтър.
Може ли да е друг случай на изтичане на информация?
Първо така си помислих,
но имейлите бяха буквален спам.
Не значеха нищо, докато не открих
иглата в купа със сеното.
Кодирано съобщение до Криста Маси,
приятелката на Уинтър.
Или бивша приятелка, незнам
дали го правят от далечно разстояние.
На български е.
"Любима моя,
Уинтър пристигна в гранд хотела.
Обичам те, Мария."
Да, точно така! Мисля, че Уинтър
е искал приятелката му да отиде в България и да се срещнат в Гранд Хотел Мария.
Агентите ни разпитаха Маси.
Твърди, че не е получила файла
и не е напускала щатите откакто Уинтър е в неизвестност.
Вероятно съобщението му е било прихванато.
От Мейфеър.
Остави ни файла за "Дневна светлина",
файла за "Орион" и това.
Опитвала се е да открие Уинтър.
При всички случаи, трябва да посетим хотела.
Ще подготвя самолета ви.
Изпрати аташе на ФБР в хотела, докато пристигнем.
Някой дискретен,
и това остава неофициално.
Заемам се.
Роман е.
Вика ме.
Трябва да отидеш.
Трябва да дойда с теб, това е файл от Мейфеър.
Виж, Джейн,
трябва да разберем каква е целта на "пясъчна буря", нали?
А времето ни изтича.
Ние ще се погрижим за Уинтър, ти се погрижи за Роман.
Ударих на камък. Не ми вярва напълно.
Иска да бъдеш Реми.
Веднъж ти се довери, накарай го да го направи пак.
Преди да е станало твърде късно.
Трябва да се отървем от дрехите.
Кой знае с кого сме се свързали?
Защо липсва един нож?
Счупи се, хвърлих го.
Не си го подменил?
Ям навън, Запата,
за какво са ми 13 ножа?
Знам как да вземем касетата.
Отиваме като ФБР.
И какво, просто се появяваме, като част от случай от татуировка?
Имаш ли по-добра идея?
- Да, изтината. - Не!
Ще се справим.
Полицията ще бъде при трупа,
нямат причина да търсят във видеото.
Можем да върнем касетата в килера преди някой да забележи липсата.
Трябва да изчакаме, докато официално обявят къщата за местопрестъпление.
Какво ще правим дотогава?
Изгори дрехите, поспи,
отиди на работа както обикновено.
Роман ще дойде.
1 Ранд.
Последното нещо, което родителите ни дадоха.
Само с това останахме.
Подарявахме си го един на друг в сиропиталището.
Рождени дни и специални поводи.
Когато някой от нас беше изплашен или тъжен.
Охраната ни позволи да я задържим?
Не знаеха, че я имаме.
Старите навици не отмират.
Кутия с пъзел.
Даде ми я преди да изтриеш паметта си.
Ка-Какво има вътре?
Незнам. Неможах да я отворя.
Надявах се ти да успееш.
Поспи.
Утре ще отидем до Bradley Dynamics.
- Друга мисия? - Мисията!
Тази, която Джефри Кантор трябваше да завърши.
Веднъж те прикрих, повече няма да го правя.
Искам сестра си обратно.
Микрочипът толкова ли е важен?
Имаме ли го, останалото е въпрос на време.
Чипът е последната част от плана на Шепърд.
Това е началото на края.
Вземи бонус за всеки пост на ФФБ.com
София, България
Сигурна ли си, че взе достатъчно багаж?
Предполага се, че сме туристи.
Да, е...
ти определено изглеждаш като такава.
Никой не знае, че сме тук, нали?
Само Карусо, полеви агент, защо?
Тогава кой е този зад нас?
Очила Aviators, определено американец.
Да разберем тогава.
Полека, мъжленце.
За компания съм.
Докажи го. Бавно!
Джейк Кийтън, ЦРУ.
Вярвам, че сте познавали предшественика ми, Том Картър.
Какво прави новият заместник-директор на ЦРУ в България?
Същото като помощник- директорът на ФБР,
или както там се казва в НСС.
Следим приятелката на Уинтър.
Хората ти я разпитват и ти изведнъж
хващаш самолета за България?
Сметнах 2 и 2.
Ето и малък жокер.
Не си тръгвам без Дъглъс Уинтър.
Нито пък ние.
Май играта започна.
Хей, благодаря, че се съгласи на това.
Съгласен съм по подразбиране.
Имам чувството, че всеки път, когато правим планове за уикенда,
нещо изниква и трябва да бъда готова на повикване.
Не ме интересува какво правим, стига да сме заедно.
Но си мислех, че ако престанеш да замахваш към мен,
можем да поработим върху някои хватки.
Да...
Съгласен не е по подразбиране!
ФБР, Вътрешен сигнал...
О, добре, нещо свързано с татусите.
Трябва да отида. Но си задръж мисълта!
Видя ли какво направих?
Веднага се връщам.
Добре.
- Хей, благодаря, че дойде. - Какво става?
Получих известие. Тренер Джоунс е мъртъв.
Полицията е започнала разследване за убийство.
- Какво? - Разкрихме години на изнасилване.
Човекът трябва да има много врагове.
- Мислех си... - Трябва да проверим.
Поне полицията да ни държи в течение с разследването.
- Добре. - Благодаря.
Ще открадем съвършен прототип,
заключен в сейф в Bradley Dynamics.
Как ще влезем без Кантор?
Агенция за безопасност и здраве при работа
Преправих документите ни и насрочих среща с Том Нелсън
Том има достъп до зоната за сигурност.
...и тежка алергия към фъстъци.
Вземаме картата за достъп на Том и го вкарваме в анафилактичен шок.
Промъкваме се в зоната, насочваме се към R&D лабораторията,
където държат чипа,
но Том няма достъп до трезора.
Точно тук използваме това.
Предполагам, че не е смартфон.
Разбивач на кодове, дигитален брут Форс.
Но му трябва време.
Трябва да изчакаме 5 минути, за да отвори трезора.
Когато го направи, ще се задейства аларма.
Ще имаме само 90 секунди, за да вземем чипа,
да стигнем до северното крило и да се измъкнем оттам.
- Камери? - Статични, затворена ТВ система.
- Значи само наблюдават, без да записват.
Единственият кадър, който трябва да превъртаме, е в лабораторията.
- Не е iPod. - Не, не е.
А как да се прикрия за пред ФБР?
Любимата ми история, натравяне.
Мм, знаех си, че сушито имаше странен вкус.
Какво?
Имаш това изражение.
Трябва да взривим трезора, за да прикрием следите си.
Да изглежда като саботаж, а не като кражба.
Добра идея.
Ще взема малко фитил.
Има детектори за метал в лобито, така че, без оръжия.
Ако нещо се обърка, ще трябва да импровизираме.
Добре е да го знам.
Ето го нашия полеви агент.
- Извинявай, закъсняхме. - Всичко наред ли е?
Не. ЦРУ са по петите ни.
Успяхте ли да видите Уинтър?
Не, но има голям брой
частна охрана в хотела.
Местни наемници. За кого работят?
За Уинтър, предполагам. Президентският апартамент
е бил зает от едно лице след като той изчезна.
Неможах да ви намеря стая на същия етаж,
но сте точно под него.
- Има ли балкон? - Вероятно.
Какво е това "вероятно"?
Тук си от 10 часа.
Отиди и подготви убежището и ще се срещнем там.
Виж, нека отидем в стаята и да пипнем Уинтър, ОК?
Без да правим международен скандал.
Без обещания, скъпа.
Спец. агент Рийд, това е Запата.
Детектив Рей Йамада. Вие ли поемате?
Жертвата е свързана с активно разследване.
- Установихте ли причината за смъртта? - Множество рани от пробождания.
Шест, според мен, но аутопсията ще го потвърди.
- Оръжие от убийството? - Още нищо.
Искате ли да хвърлите един поглед?
Разбира се.
Наистина ли мислите, че престъпникът е оставил оръжието долу?
$20 че ще го намерим в храстите на улицата.
- Намерихте ли нещо? - Не.
Получих съобщение от Патърсън.
Трябва да тръгваме.
Ето картата ми, дръжте ни в течение.
Апартаментът на Уинтър е над нашия.
Сигурно можем да се покатерим дотам.
Да се надяваме да влезем и да излезем без охраната да ни види.
Какво правиш?
Прониквам в системата на хотела.
Мога да прихвана камерите на телевизорите и да получа картина от стаята.
- "My fair darling". - Какво?
Уинтър е адресирал черната си дупка до "my fair darling".
Ами ако "my fair" е "Мейфеър"?
И съобщението е било за нея през цялото това време?
Знаеш, че течът на информация е насочен към Мейфеър и Картър.
Няма смисъл да се свързва с нея след като...
но обяснява защо Кийтън работи срещу нас.
Ако Кийтън хване Уинтър първи...
ще го зарови в много дълбока черна дупка,
за да не разкрие повече тайни на ЦРУ.
Става ли дума за Уинтър, всяка агенция работи за себе си.
Добре, вътре съм.
Уау, струваше си чакането.
Не, това е добре.
Защото който и да е вътре,знае
за камерите и е достатъчно параноичен, за да покрие камерите.
- Той трябва да е. - Нека да разберем.
Дъглъс Уинтър.
- Не, не, не, не! - Спри. Спри!
Не ме убивайте, не ме убивайте, недейте!
- Не! - Няма да те убия!
От ФБР сме. Арестуван си.
- От ФБР ли сте? - Да.
- Слава на бога че сте тук.
Чакай, защо дойде от спалнята ми?
Трябваше охраната ти да остане долу.
Те не са моя охрана. О, не.
Само двамата ли сте?
Ооо, мъртви сме. Всички сме мъртви!
Затворник съм на българското правителство.
Какво говориш по дяволите?
Бях натопен, човече. Никога не съм хаквал НСС,
не съм пускал тези документи.
Шибан наивник съм!
И какво, очакваш от нас
да повярваме, че си бил натопен?
Да!
Тогава защо се криеш в България?
Издирват ме за държавна измяна, нали?
Трябваше да намеря място, където да получа амнистия.
Изглеждаше като изгодна сделка, аз укрепвам кибер-сигурността им,
правя леко хакване,
в замяна на място, където да не бъда мъртъв.
Мога да докажа, че бях натопен, само ме изведете оттук.
Преминах от чакан гост към държавен затворник.
Ако имаш доказателство, защо тогава бягаш?
- на първо място? - Защото бях уплашен.
Цялата изтекла информация, за която се предполага, че аз съм пуснал,
беше супер, супер класифицирана.
Натопиха ме отгоре, от собственото ни правителство, човече.
Незнаех на кого да вярвам.
Вярвал си на Мейфеър.
Затова си изпратил файла с черната дупка.
- Искал си помощта на Мейфеър. - Да.
Исках помощта на Мейфеър. Тя беше единственият доверен човек.
Затова изпратих файла.
О, не, идват да отсервират.
- Ще ни убият! Ще ни убият! - Шшшт!
- Чакай, къде отивате? ФБР, какво правите?
Успокой се.
Хей, Илиев, какво става, човече?
Някога да си мислил за промяна на името си, като...
"ИИ" или нещо такова? Това ще е малко...
Не трябва да говорим за това, за името ти.
Комплименти към готвача, това беше прекрасен,
прекрасен специалитет.
Илиев, не го приемай странно,
но мисля, че се влюбвам в теб.
Ух!
Ох!
Трябва да те заведем в убежището, хаде.
- Изчезвай. - Чакай, трябва само да прескоча?
- Да! - Илиев, съжалявам, съжалявам!
Добре, да, помогни ми, помогни ми.
Имаш много силни ръце.
Коридорът е чист.
Така, влизай.
Да вляза? Ха-ха, това е готино, човече.
Не, не, не понасям затворени пространства.
Ковчегът ти ще бъде много по-затворен.
Тогава просто ще вляза, супер.
Сега вие ли ще го закопчеете или аз?!
- Ти трябва да го направиш. - Това ще боли.
Добри съвети, има добри съвети.
Да.
За първи път влизам в торба, така че...
Влязох, влязох!
Мислиш ли, че трябваше да сложа по-малко багаж?
Ау! Ау! Хайде.
- Ох! - Шшт!
Брадли Дайнемикс
Здравейте, аз съм Синди Багет.
Том е в болнични, аз ще ви придружа.
Нека ви дам пропуските.
Мислиш ли, че има достъп до етажа?
Надявам се.
Малко вероятно е да има и алергия към фъстъци.
Казах ти, ако искаш
да задържиш монетата, трябва да я криеш.
Трябва да я пазиш, Иън.
Недей.
Нямаме нужда от такава импровизация.
Шепърд иска този чип.
Тогава ме следвай.
Добре, готови ли сте?
Водете!
Трябваше да върнеш касетата обратно в килера.
Знам, заседна, Имах късмета, че излезе.
Какво ако разберат, че касетата липсва?
Какво ако разберат, че моята касета липсва.
Това не беше плана. Какво си мислеше?!
О, какво мислех ли? Ако не бях аз,
щеше да си главен заподозрян в убийство.
Опитвам се да ти помогна.
Съжалявам.
Има ли друго, за което да се притесняваме?
Частен охранител ме видя отвън, до къщата на Джоунс вчера сутринта.
Да, но не си се представил.
Бях в моята кола.
Ще се погрижа за това.
Запата...благодаря ти.
Какво е малък аксесоар между приятели?
Мисля, че спуках ребро.
В ковчег поне лежиш.
Ще живееш. Заеми се с доказателството.
- Може ли поне да получа реална храна? - Не.
Живеех на рум сервис...
Трябва да ни кажеш точно какво се случи.
Свирех си на китарата,
копие на Les Paul. Всъщност е трудно да се намери...
Повече изглеждан на барабанист. Разбирам, добре.
Извинявай, Така...
-
Ух! Ох!
Дъглъс Уинтър, в този момент
висококласифицирана информация се копира на лаптопа ти,
а имейл се изпраща от акаунта ти
до New York Times. Имаш две опции.
Да отлетиш за държава, отказваща екстрадиране още тази вечер
и никога да не се връщаш,
или да останеш и да страдаш,
че си станал най-големия държавен изменник за тази страна
след Бенедикт Арнолд. - Кой си ти?!
- Млъквай! - Ох!
- Достатъчно, приключихме!
Нямах голям избор.
Видях какво имаше във файловете, така че...побягнах.
Страхотна история.
Но не е доказателство.
Не.
Но това е.
Докато си свирех на китарата на приложението Rock Composer,
записах всичко.
Можел си да фалшифицираш записа.
Премодулирайте гласовете и проверете дали съвпадат в базата данни на НСС.
Изгубих достъпа си, но съм сигурен, че ФБР
може да дръпне няколко струни, нали?
И затова се свърза с Мейфеър?
- Да докажеш невинността си? - Да, човече, Мейфеър,
той беше единственият човек, на който имам доверие.
Мейфеър беше "тя"!
Не, да, знам това, затова...
- Знаеш това? - Знам го!
Беше красива и...добре...
Може би нямам представа кой е Мейфеър,
но изглеждаше важен за вас, а аз имах нужда от вас,
за да ме измъкнете, но останалото е истина.
Проверете диска, просто го проверете.
Кърт...
Ще изпратя записа на Патърсън.
Трябва да и осигуриш достъп до НСС.
Съжалявам.
...и да страдаш, че си станал
най-големия държавен изменник за тази страна
след Бенедикт Арнолд. - Не, спри!
Обърни се и напусни, не трябва да си тук.
- Откога? - Откакто...класифицирано е.
- Мислех, че може да си гладна. - Да, умирам от глад.
Да хапнем след 5 минути.
Само трябва да направя това за Уелър наистина бързо.
Да си вървя ли? Очевидно си заета.
Не, не, не, не, не, не.
Аз...Аз...Аз... искам да хапнем заедно.
Виж, какво ще кажеш за това?
Аз ще хапвам тук в лабораторията,
а ти в коридора, точно до вратата.
Това е най-лошото. Казвам го високо, това е най-лошото.
Всъщност не е най-лошата среша, на която съм бил.
Добре, това е супер-малко техническо нещо.
Супер лесно е да го направя.
Ще го свърша толкова бързо.
Добре.
Добре. Но ти трябва...
А, да, добре.
Добре, ами, това се връзва със спазването и правоприлагането.
Имате ли въпроси към нас?
Не се сещам за такива, и съжалявам,
че съм кратка, но имам и друга среща.
Ще ви изпратя.
О, сами ще се изпратим.
А, трябва да ви придружа...протокол.
Разбира се.
А, почакайте...забравихме за сексуалния тормоз.
Ще ни оставиш ли за минутка?
Сигурна съм, че Синди ще се чувства по-удобно да говори само мен.
- Ще бъда навън. - Страхотно!
Откога агенцията по безопасност и здраве при работа покрива и сексуален торм...
Знам, че не изглежда така,
но ти спасявам живота.
- Това за какво беше? - Спасявам мисията.
Забеляза ли как не се изцапах с кръв?
Дай ми шилото и живни.
Няма да мине много време, докато някой я потърси.
Тя винаги имаше отговор.
С кой да говориш,
какво да направиш след това.
Контекст, който не виждах.
Мейфеър винаги беше там с мен.
Изгледа е била страхотна жена.
Беше.
А сега животът ми е...
...пълен с въпроси без отговори.
Защо са ме наблюдавали
откакто съм бил дете?
Защо са ме избрали? И за какво?
Това може да звучи налудничаво, но...
надявах се...
за последен път,
Мейфеър да ми отговори.
Слушай...
ще открием отговорите, нали?
Надявам се, че си права.
Защото сега
чувствам, че няма към кого да се обърна.
Да, има.
Той е в квартирата на ФБР.
Трябват ни още хора.
Да отлетиш за държава, отказваща екстрадиране още тази вечер
и никога да не се връщаш, или да останеш и страдаш,
че си станал най-големия държавен изменник за тази страна
след Бенедикт Арнолд.
- Сериозно, може ли да си вървя? - Не! Не.
Харесва ми, че си тук. Супер мотивиращ си.
Имам чувството, че те стресирам.
Не, работата ме стресира, а ти се справяш чудесно.
Искаш ли да поговорим за това?
Немога. Класифицирано е
и...и немога да говоря за това
без да навляза в детайли, което няма да направя, защото...
...е класифицирано.
В общи линии, нещото, върху което работя, не прави нещото,
което се предполага, че прави,
когато правя нещо с него.
Това има ли някакъв смисъл?!
Ще тръгвам.
Не, може ли да изчакаш...15 минути.
Каза 15 минути преди 2 часа.
Добре де, тогава ми дай около половин час, само 30 минутки...
Виж, обади ми се утре...
Под голямо напрежение съм, Дейвид и аз...
Току що те нарекох Дейвид.
Няма проблем, случва се.
- Робърт... - Ще те оставя.
Робърт...
Така, повтаря.
Все едно не сме били тук.
Моля, въведи парола.
Добре, 5 минути започват сега.
Може ли да те питам нещо?
Защо "Шепърд"? Защо не "майка"?
Опитахме се да я наричаме така като малки,
но тя никога не е била такава майка, нали?
Шепърд просто бе близо до истината.
Шепърд не е истинското и име?
Това щеше да е малко удобно.
Тогава, какво е то?
Запомни, когато алармата стартира,
най-важен е чипът.
Звучиш така, все едно няма да се измъкнем оттук.
Не планирам да умра, но съм готов за това.
Победата във войната е по-голяма от всеки един войник.
Не бях на смяна онази нощ,
но видях човек в колата си пред къщата на жертвата онази сутрин.
Чернокож, къса коса.
- Записа ли му номера? - Да, записах го.
Имах чувстово че...нали знаете?!
Човекът, който си видял е под прикритието на ФБР.
Работим по нещо голямо от години.
Ако го въвлечеш в цялата бъркотия с треньор Джоунс,
ще му развалиш прикритието.
Ще злоупотребя с доверието, нали знаете, възпрепятстване на правосъдието?
Приятелката ми е бременна, не мога да изгубя работата си или да отида в затвора.
Приятелката ти, Мария Лопез, нали?
Искам да кажа, в някаква беда ли съм?
Не, разбира се, че не.
Но немога да помогна, ще докладвам, че Мария
не е заминала след изтичане на визата и.
Това ме поставя в трудна ситуация, Ник.
Не че ме интересува,
но ще се чувствам гадно, ако възпрепятствам правосъдието.
Знаеш ли, сигурен съм, че записах номера,
но немога да намеря никъде дневника си.
Постъпваш правилно.
Какво?
Нищо.
О, Боже, там изглежда като в играта "Call of Duty".
Кои са, българите?
Не, те носят AK-47.
Тези са HK416.
Тогава кой? Кийтън?
Наистина ли мислиш, че ще доведе спец частите тук?
По-добре да не разбирам.
Трябва да заведен Уинтър на сигурно място, хайде.
Заключи ни.
Наистина ли вярваш в това, което каза?
Че животът ти няма значение?
И искаш да умреш за Шепърд?
Или може би обичаш да убиваш за нея.
- Не обичам убийствата. - Това е първичният ти инстинкт.
Оръжието на охранителя,
шилото, Дефри Кантор.
Когато се срещнахме за първи път, ти уби 6 полицая.
Това не е първата нощ, в която се срещаме.
Цял живот сме заедно, който ти избра да изтриеш!
Виждам как ме гледаш.
Мислиш, че съм социопат.
Е, ако съм, то е защото ти...
ме научи на това.
А когато напусна, Шепърд завърши работата.
Кийтън!
Стой долу!
Няма да предадем Уинтър!
Кийтън...
Добре ли си?
Роман...
Виж...каквото и да струва това,
съжалявам, че изгуби сестра си.
- Ако знаех... - То знаеше!
Тогава ако можех да се върна и да го направя отново,
щях да постъпя по различен начин.
Какво казваш?
Вратата още е заключена.
Намерили са Синди. Нямаме време.
Търсят ни.
Затварят вратите, запечатват ни.
Ще се справя с тях. Остани при разбивача на кодове,
вземи микрочипа и изчезвай оттук.
Роман...
Те не знаят, че са във война.
Движи се.
...или да останеш и страдаш,
е си станал най-големия държавен изменник за тази страна
след Бенедикт Арнолд.
...Бенедикт Арнолд.
Патърсън.
Здравей, Джейн е.
Аз, ъъ...взех чипа. - Какво? Какъв чип?
Аз съм в R&D лабораторията на Bradley Dynamics.
Роман и аз крадем чип,
нещо като прототип, а това е последното парче
от плана на "Пясъчна буря" и трябва да видим какво има на него.
Добре, разбрах, трябва ти устройство за копиране на чипове.
- Окей, как изглежда? - Като малък хард диск
със слот, който съвпада със слота на чипа.
Аа, мисля че го открих. -Добре.
Свържи го, аз ще сваля данните
и ще видим какво има на него.
Добре.
Държа го.
- Не стреляй! - Не стреляй!
Не стреляй!
- Хвърли оръжието! - Не стреляй!
Застреля един от хората си.
Какво става по дяволите?
Джейн, там ли си още?
Да, виж, само на 1% сме.
Защо върви толкова бавно?
Не върви, скоростта е ниска.
Кодът на чипа трябва да е голям масив.
Спри! Не го наранявай!
Остави го на мира! Спри!
Спри!
Дай да видя. Иан.
Опа, какво стана? Джейн?
Свали оръжието!
- Защо да го правя? - Защо да те простреляме?
Защото си мислите, че се опитвам да ви застрелям.
Вижте, мразя да се обяснявам, но това не са от моите.
Ти току-що застреля един от тях.
Виж, нямам оръжие, така че, хора...
вие имате ли?
Аз съм заместник-директор на ЦРУ, Кърт.
Не съм някакъв наемник.
Да взимаме Уинтър и да се махаме.
Сериозно? Просто ей така?
Виж, нямаше нужда да идвам и да рискувам живота си за Кърт Уелър от ФБР.
Сега най-малкото, което може да направите е да ми дадете Уинтър.
- Махни ни се от пътя. - Добре,
накрая ще го пипнем, винаги го правим.
Всъщност си имам едно скришно местенце вкъщи,
където да му осигуря пълната програма, като при Джейн Доу.
Измъчвал си я?
Да, обикновено не обичам да си цапам ръцете,
но може би просто... исках да разбера
защо името ти е на гърба и.
Кърт! Кърт, остави го.
Хей, виж, това нищо няма да промени.
Кърт!
Да вървим. Хайде!
Какво по дяволите правиш?
Спасявам ти живота.
Това беше единственият ни изход.
-Къде е чипът? - Тук.
Трябваше да излезеш с него, когато имаше възможност.
Хиляди ще загинат. Още един няма да е от голямо значение.
Е, добре, има значение за мен.
Малко съм объркана,
но знам, че една от тези стени
е близо до коридора, а другата води към лабораторията.
Помниш ли коя коя е?
Мога да направя дупка в стената,
но имам фитил само за една дупка.
Мисля, че външната стена е...
-тази. - Тази.
Добре, вярвам ти.
Добър избор.
Сградата се евакуира.
Моля, излизайте в редица.
А, още си тук.
Ъм, съжалявам.
Съжалявам, изтървах се, съжалявам...
Нарекох те Дейвид и...и...и...
Съжалявам, че те накарах да висиш тук цял ден.
- Избрах да остана. - Просто съм притеснена, защото...
понякога имам трудни моменти...
избирам между личния си живот
и работата си, а аз винаги избирам работата.
Е, кой е казал, че трябва да се прави избор?
Виж, харесвам това, че обичаш работата си.
Трябва. Справяш се чудесно с нея.
Тя е голяма част от това коя си,
а аз никога не бих те карал да избираш.
Виждаш ли, не искам тези фрагментирани малки парченца от теб.
Искам цялото това нещо.
Уау!
Ти също си добър в работата си.
Съжалявам, не исках да...о...
Не, не, това е едно от нещата, които харесвам в теб.
Всъщност, ще тръгвам.
Добре.
Ами, ще се видим скоро...Робърт.
Просто и обръщаш повече внимание.
Да.
Трябва да ти благодаря, че ме спря, случката с Кийтън
Ако не беше там, знаеш...
Какво и да е...
Надявам се да оставим всичко,
което се случи в България...
...в България.
Всичко?!
Ами...
може би не всичко.
Патърсън.
Открих бръмбър в офиса на Бордън.
Сигналът се качва на сървър
в нулевия отдел.
Мисля, че Нас ни е подслушвала.
Сега се връщаме там.
Чао.
Наред ли е всичко?
Да.
Всичко е наред.
Този белег на лицето ти.
Вината беше моя, нали?
Не можах да те защитя.
Затова ли се върна за мен днес?
Почувства вина?
Реми щеше да предпази мисията на всяка цена.
Да, ами...
Може да не искаш да чуваш това, но...
ако това е вярно...
Не искам да съм Реми.
Надявам се тя да не се върне.
Всичко е наред. Вината не е твоя.
Ще върна монетата.
Сега, тази хартийка ще бъде монетата.
Под прикритие е...
като нещо, което никой няма да поиска.
Каза...
Каза, че трябва да се науча да...
крия нещата, които обичам,
ако някога се махнем оттам.
Мислех, че съм я изгубил в сиропиталището.
Сигурно си се върнала за нея.
Обичам те.
Обичам те, Иан.
- Хей! - Здравей.
Как мина с охранителя?
Няма да е проблем.
Не мога да кажа същото за доклада от аутопсията на Джоунс.
Пише, че причината за смъртта е задушаване.
Задушил се е от собствената си кръв.
Какво не ми казваш?
- Не искам да минавам през... - Не, ако не грешиш във времето,
ако си бил в мазето и си чул шум
и веднага след това си се качил,
Джоунс все още щеше да е жив, задушавайки се до смърт.
- Искаш ли да промениш версията си? - Казах ти истината.
Колко дълго беше в къщата?
Аз бях! Аз го убих!
Това ли искаш да ти кажа?
Защото не съм го направил и не исках да прикриваш нищо,
така че, ако мислиш, че съм го убил, обади се на ченгетата.
Обади им се веднага.
Дъглъс Уинтър. Хванахте го.
Не знам кой хванахме.
Сега ли идваш?
Прибрахме се късно и останах.
Защо прекрати мисията?
Патърсън ми каза за чипа.
Не можах да го копирам навреме.
Нямаше да успеем да излезем оттам живи.
Щеше ли да излезеш жива?
Каза ми да правя каквото е необходимо.
Това беше единствения начин да предпазя прикритието си
- да продължа да играя играта. - Играта приключи, Джейн.
"Пясъчна буря" има всичко, от което се нуждае.
Могат да действат всеки един момент, а ние не знаем как, къде и кога.
- Мога да вербувам Роман. - Изложена си на риск.
Не, пречупих го.
Плака в ръцете ми.
Мога да стигна до него. Знам, че мога.
Толкова е близо.
Добре, така...успях да премодулирам
гласовете и да анализирам гласовете.
Автентичен е. Уинтър казва истината.
или да останеш и страдаш,
че си станал най-големия държавен изменник за тази страна след Бенедикт Арнолд.<
Това е Роман.
- Кой си ти, човече? - Млъквай!
Достатъчно! Приключихме!
И Шепърд.
Шепърд и Роман са натопили Дъглъс Уинтър.
Това е началото на "Пясъчна буря", а Уинтър,
Уинтър е моментът на създаване.
Това означава ли, че са искали да го убият?
Почакай, може ли "Пясъчна буря" да са онези, които ни нападнаха в убежището?
Превърти го, искам да чуя Шепърд отново.
Достатъчно! Приключихме!
Познавам този глас.
Казваш, че познаваш Шепърд?
Но как? Откъде?
Не знам. Не мога да го свържа.
Но познавам гласа.
Достатъчно! Приключихме!
Влез на ффб.com и вземи своя бонус. По $0,30 за всеки твой пост.