Досега в ''Дневниците на вампира''..
Надявах се,че щом победим Сибил,
ще разрушим контрола й върху него.
Но някак тя продължава да го контролира
Изключи човечността си и вречи ми се вречи във вярност.
Ако някой може да ме извади от тази пропаст,това си ти.
Знам,че можеш.
Има две от нас, и ти си срещал сестра ми
-Селин. Селин е другата сирена?
Предполагаш,че ще помниш всичко,
когато се събудиш?
Стажантката ти,Джорджи влезе с взлом.
Просто е странна,нали?
-Джорджи. Тук съм.
-Съжалявам. Чакай!
Защо ме накара да направя това?
Предай поздрави на Кейд.
Щом това пречи на способностите ти,
защо все още контролираш Деймън?
Показах на Деймън, какво го очаква
и дори това му беше достатъчно, за да изключи човечността си.
Деймън вярва в ада.
Разкъсах гърлото на Тайлър снощи.
С човечност или не, никой не би ти простил за това.
♪ ♪
Обявявам, че
това е един от най-хубавите лилави чайове който някога съм опитвал.
♪ ♪
- Synced and corrected by VitoSilans - -- www.Addic7ed.com --
Скъпа Елена, не знам от къде да започна.
-Хей. -Хей.
Какво правиш тук в почивния ти ден?
Керълайн ми каза, че ти и приятелите ти сте загубили някого.
Да. Ще се радвам
да се погрижа за момичетата,ако имате нужда от мен.
Всъщност,това...
би било от голяма полза.
Благодаря ти.
Бяхте ли близки с него?
Да, той беше един от нас.
Той беше семейство.
Разбрах.
Аз загубих семейството си също.
Всички?
Имам сестра,
но се отчуждихме една от друга.
Да. Родителите на Тайлър починаха преди няколко години.
Той беше последният Локууд.
Сега просто цялото наследство..
си отиде.
Сигурна съм,че където и е, Тайлър
е спокоен.
И знае,че е бил обичан.
Виж, аз..
Наистина трябва да тръгвам.
Сигурна ли си,че нямаш против?
Изобщо. Върви.
Чух,че има карнавал в града.
Мислех,че ще бъде хубаво да заведа близначките.
Те ще се зарадват на това.
Селийн.
Здравейте.
Ела да си играем.
Здравейте.
Здрасти.
Коя от вас първа ще вземе обувките си?
Аз. Аз мога.
Това няма да върне Тайлър.
Тайлър заслужаваше повече от
това да загине в тази игра,
в която Сибил разиграва Деймън.
Да. Дори не си спомням последният ни разговор.
Не сме си говорили от месеци.
И двамата бяхме толкова заети.
След всичко през което преминахме,
Предолагам, че винаги приемах, че той винаги ще е тук.
не мога да се оправя с Деймън.
Вече не знам какво да правя с него.
Може би най-доброто е,да скърбиш за Тайлър
с близките си.
Всички му го дължим.
Не ми обръщай внимание,любов.
Нещо не е наред?
Добре съм.
Уоу.
Значи Деймън студенокръвно уби Тайлър Локууд
и ти си съгласна с това?
Нямах намерение да подслушвам обаждането ти,
но определено не изглежда,че ситуацията е добра,
поне аз мисля така.
Но огорчението,което опитваш да прикриеш
ти хвърля красива светлина.
Освободи ме Бони.
Освободи и двама ни.
Ще те заведа на истинска среща.
Където искаш.
Париж...
Можеш да поправиш всичко разбито в мен.
Можеш да поправиш нас.
Китките ти изглеждат малко наранени.
Нека ти помогна.
Бони Бенет,
ти си моето спасение.
Кабината е под заклинание?
Имаш тайни от мен.
Отново ли си вещица?
Всъщност не.
Все още нямам магия,
но това не значи,че не мога да използвам магически предмети.
Това е тъмен обект назаем от Оръжейната,
Наричат го ''пламъкът,който задържа в плен''
Е, не сме ли капризни?
Задържа свръхестествени същества
в пространството,където гори.
Аз мога да влизам и излизам,защото аз единствената която го поддържа.
И само аз мога да го загася.
И няма,освен ако
не включиш човечността си.
Защо изведнъж си на негова страна?
Защото Тайлър Локууд е мъртъв.
И няма да загубя и теб.
Какво правиш?
Савасана.
Тонизиращо е.
Помага с физическото
и психическото здраве.
Значи, не е Зен.
-Това е за Тайлър. Да бъда честен,
Деймън има по-голяма заслуга от мен.
Аз просто предложиш да направи каквото може, за да
прекъсне останалите си връзки.
Джорджи, къде е тя?
Вече съм подготвила друга клетка.
С надпис 'Сирена Номер Две'.
Вярно, не мога да видя нищо.
Способностите ми на медиум бяха неутрализирани.
Сложих домофонна система тук.
Този звук и болка ще те преследват
от сега нататък, 24/7.
Добре дошла в клетката си.
- Домофона е изряден и работи. - Страхотно.
Слушай, искам да тестваш нивата на честотата
на всеки час.
Изключително важно е.
Може ли да попитам защо?
Защото вярвам, че вибрационното движение
има нещо общо със създаването на тунелите.
Това почти няма смисъл.
Добре, какво ще кажеш защото казах така?
Също, получих наистина странно съобщение от Джорджи снощи,
гласеше, че трябва да напусне града внезапно.
Тя не би зарязала работата си.
-Не докато ние сме по средата на всичко това. -Съгласен/а.
Затова имам нужда да я потърсиш.
Обади се на съквартирантката и, и разбери какво става.
Трябва да я намерим веднага.
Ами разследването на честотата?
Прави го едновременно.
Тествай честотата, търси Джорджи.
Обади ми се, ако нещо странно се случи.
Чудех се,кога ли
ще се появите.
Тялото вероятно започва да смърди.
Опитах се да го държа, колкото непокътнато мога.
Но признавам, че малко се разсеях
заради целия бизнес с разкъсване на гърла.
Моите извинения,Донован.
Сигурен съм,че си го почистил добре.
Какво ще правиш с това?
Ще ме намушкаш?
Давай,опитай.
Но първо...
Изберете си място.
Защото ще заровя всички ви.
По-спокойно,
именно подценяването ми,
доведе до убийството на Тайлър.
Мат Донован.
Единственото живо момче в Мистик Фолс.
Знаеш ли, шокиращо е че си успял да останеш човек за толкова дълго.
Нека поправя това.
Затова ли се върна, Деймън?
За да отправяш напразни заплахи?
Не са напразни,братко.
Не мърдай или ще прекърша вратът му.
Дай на Мат една непрехвърлима покана
за нашия свръхестествен клуб.
Деймън,достатъчно.
Сладката Керълайн. Колко
невинни хора си убила,без човечността си?
Няма значение какво ще кажеш или не.
Дяволът знае какво си направила.
Какво е станало с теб?
Какво изненадващо има в това?
Винаги съм бил такъв.
Не,различен си.
Професор Рик Салцман,дами и господа.
Сертифициран гений.
Познава по-добре теб,отколкото себе си.
Деймън,върви си.
Никой не те иска тук.
Всички вие ме презирате,нали?
Нека бъде ясни.
Убих Тайлър, мразиш ме в червата
връзките между нас са прекъснати, а? Супер.
Ако сте мислели,че има някаква останала възможност
за да ме спасите,това ви доказва противното.
Беше ужасно.
Като отчаянието на Деймън,за да го намразим всички.
Съжалявам,че не дойдох.
Исках да бъда там,просто...не можех да оставя.
Кажи ми,че има подобрение от вчера.
По-лошо е ако това е възможно.
Изсушаването не проработи. Гладуването също не помогна.
Посвирих на китара. Разказах му историята ни.
Сякаш говориш с тухлена стена.
Какво проработи за теб, когато беше изключил човечността си?
Какво те накра да се освободиш?
Трябваше да се изправя пред най-големия си страх.
Че не заслужавам да ме обичат повече.
И че майка ми ще бъде засрамена от мен.
Трябваше да ми бъде напомнено,колко много ме обичаше тя,
и след това трябваше да поискам да се извися до там.
Да.
Помага.
Дръж ме в течение.
И не се тревожи, че те няма.
Ще погребем Тайлър както подобава, когато всичко свърши.
- Да, кога ще стане това? - Скоро.
Надявам се.
Аз също.
Проблеми с мъртъв приятел?
Сърцето ми кърви за теб.
Цялата тази травма.
Бремето винаги да опазиш всички.
Защо просто не ме оставиш на мира, хм?
Защо просто не си върнеш човечността обратно?
Не може ли и двамата да се съгласим, че човечността ми беше пречка?
Бях ядосан, депресиран.
Трагичен поет изпълнен с тъмнина.
Къде е забавното във връщането назад
към моята нисша версия?
Ти също беше много чудесни неща.
Беше верен, креативен,
и голям романтик.
Знаеш, дори и да я включа обратно,
е твърде късно за теб.
Пропусна погребението на Тейлър.
Изоставяш приятелите си когато се нуждаят от теб.
Това, скъпа моя, е жестоко.
Ще се върна.
Все още ще съм тук.
Благодарение на теб.
Запомни, това не е Деймън.
Това е Деймън под влиянието на дяволицата.
И трябва да намерим начин да прекъснем връзката. И ще го направим.
Стажантите ми работят по това.
И през това време какво? Да го оставим на свобода
и да убие още един от нашите приятели?
Опитвам се да предотвратя това.
Виж, дори и да пречупим връзката със Сибил
когато Деймън осъзнае какво е направил,
какво Елен ще си помисли за него, може да не се възстанови.
Какво предлагаш?
Докато открием как да спасим Деймън от сирената
трябва да разберем
как да го спасим от себе си.
Трябва да го приспим.
За колко дълго?
Колкото е нужно.
Сигурен ли си?
За негово добро е.
И това е единствения начин да предпазим себе си.
Е, това е изненада.
Да сме наясно, не сме приятели,
и не съм тук за да те освободя.
Всъщност, никога не искам да те виждам повече.
Тогава защо си тук? Защото искам отговори.
Откраднах онова парче боклук от мистериозния баща на Донован.
Изхабих си всички шансове.
Накарах всички да ме мразят. Предполагам,
че е защото все още си в главата ми.
И какво те кара да мислиш така?
Защото нищо от това е за мен.
Не мога точно да разбера защо имам свободна воля
и въпреки това все още съм
твоето момче за поръчки. Правя неща
които те правят щастлива и не знам защо.
Звучиш сякаш съжаляваш.
Разкаянието значи че не си верен слуга.
За какво говориш? Убих Тайлър Локууд.
Разбира се, че съм верен. Не, разстроен си
защото разочароваш приятелите ти.
Приятелите ми не се интересуват от мен повече.
Но ти уби някой за който ги е грижа.
Това трябва да ги е накарало да почувстват нещо.
Със сигурност те е накарало ти да почувстваш нещо.
И сега си тук разтревожен, враждебно настроен.
Знаеш ли какво казва това?
Че не си напълно мой.
Че студеното, тъмно сърце
на Деймън Салваторе е почувствало искра болка
когато е отнел живота на Тайлър Локууд.
Накарало те е да почувстваш,
и се чувстваш зле.
Не чувствам нищо повече.
Грешка.
Написано е из цялото ти лице.
Човечността ти е на ръба
и в момента иска да се освободи.
И това е ужасно нали?
Млъкни. Копчето се обръща на горе,
и ще си получиш чувствата обратно.
Може би брат ти ще те обича отново.
Но чувството ще е ужасно.
И реакцията на Елена към всичко което си направил,
нека дори да не си помисляме за това.
Спри да говориш.
Обърни копчето пак надолу
и всички тези лоши чувства и цялото това объркване,
всичко ще изчезне.
Аз? Предпочитам опция Б.
Ключ надолу. Пълно изоставяне.
Казах да млъкнеш.
Млъкни!
Какво искаш от мен?
Искаш теб Деймън.
Целия.
Мога да пренапиша подсъзнанието ти, но това ще ми позволи
само толкова.
Не мога да те имам
по начина, по който искам
докато все още имаш
тези емоционални връзки в миналото ти.
Върви виж брат си.
Позволи ме да обърне ключа нагоре докато почувстваш всичко.
Ако това е начина по който искаш да живееш живота си, върви... живей го.
Може да намериш някое малко място с щастие
преди смъртта да те предаде на Кейд.
Хей, някой току що остави това за теб.
Каза че е от Армъри?
Да. Остави го долу. Ще го прегледам после.
Запечатай всичко. Стая по стая.
Мат знаеш че можем да направим това утре?
Или деня след това, ако имаш нужда от време.
Не, добре съм.
Експерт съм в справянето със загуба.
Започна в млада възраст.
Да, предполагам че заслужавам това.
Да и не.
Съжалявам. Просто...
Тайлър и това място
и факта че имам вампирска кръв в системата си.
И ако умра в следващите 24 часа, ще се превърна в един от тях.
Как се стигна до тук?
Как се случи всичко това?
"Всичко това"?
Какво имаш предвид? Като вампири
и върбинка и...
...и смърт?
Това беше живота ми.
Това е с което се занимавах.
Сам. За дълго време.
Това е от което исках да избягам.
Така че прости ми
ако не съм в настроение да ти преподавам урок по история.
Мат ако получиш това
означава че съм мъртъв, което е гадно.
Също означава, че ми е нужна помощ да намериш някой.
Помислиш че си готов за деня.
Хей, погледни това.
Да.
Значи разстоянието между Мистик Фолс и оръжейницата
е около 35 мили.
Път с много завои, страна на хълм.
А аз успях да измина разстоянието
на тунела само за няколко часа.
Което прави, колко, седем мили?
Тунелът явно минала директно под планините.
Да. Но стените са стари.
Векове, най-малко.
Така че, кой по дяволите ги е построил?
И защо?
Хмм.
Искаш ли да се заема с това?
Не. Не, аз ще го разбера.
Какво става с Джорджи? Обадих се на съквартиранта й.
Каза че всичките неща на Джорджи са все още в стаята й.
Ако си е тръгнала не е взела нищо със себе си.
Добре, искам да се обадиш на полицията
и да съобщиш да изчезнал човек.
Сериозно?
Това е просто предпазна мярка.
Как върви изследването за честотата?
Продължаваш да се държиш все едно правя нещо научно.
Буквално удрям вилица.
Нелепо е, и не съм научил нищо.
Ще кажеш ли някога за какво е това?
Някой ден.
Добър опит.
Почти.
Това е твърде трудно.
Защо не дадеш на момичетата
златни рибки за техните усилия?
Ще вземем тази.
Болен ли е?
Мисля че може да е мъртъв.
Всичко е наред. Ще ти кажа какво,
ще го вземем вкъщи и ще му направим подходящо погребение.
Добре. Добре?
Заклевам се,
ако Селин не беше толкова добра с момичетата, щях да я мразя.
Тя е твърде перфектна за да бъде истински човек.
Кой е това? Получих съобщение от Деймън
преди малко.
Иска да се срещнем на карнавала.
Защо карнавала? Не знам.
Но това ми е единствения шанс, не знам дали ще имам друг
затова трябва да го взема.
Ще се нуждаеш ли от помощ? Не.
Няма да те излагам в опасност Карълайн.
Два вампира са по-добри от един, основна математика.
Трябва да се справя с това сам.
Това е правилното нещо.
Добре? Знаеш че е.
Той може да не ми прости след това.
И може да го загубя завинаги.
Вече го загуби.
Честита нова година, любов.
Хайде, танцувай с мен.
Както преди.
Спомням си сега, всичките светлини,
музиката.
Майната ти.
Не се хвана? Дори и малко?
Радвам се, че си намерил нов начин да се забавляваш.
Да, съжалявам. Не мога да помогна.
Любов.. бавната болка от него.
Беше толкова
невероятно сладникаво.
И за какво? Пазих те в безопасност
за три години и след това се опита да ме убиеш.
Изглежда че
може да се опитваш отново?
Ще стигна до теб.
Ще използвам най-тъмните ти страхове
за да те изкарам от това.
Добре, е, аз съм сложен човек.
В моите 140 години на тази Земя,
никой не ме е разбирал. Е, тогава.
Предполагам че ще умра опитвайки се.
Ох.
Мислиш, че се страхувам от огън
защото Деймън ме остави в пожар.
Добър опит.
Но не.
Страхуваш се че хората ще си тръгнат.
Точка.
Страх те е да бъдеш изоставен.
Единственото нещо което ти се случва отново и отново.
Всички си тръгват, никой не остава.
Това приключва сега.
Защото няма да отивам никъде.
Да, тогава...
Това е малко екстремно, не мислиш ли?
Отчаяни времена изискват отчаяни мерки.
Няма да си тръгна докато не включиш човечността си обратно.
Предпочитам да изгоря жив отколкото да те изоставя.
Хей, какво става?
Изтичане на газ, евакуираме се.
Здравей, братко.
Стефан.
Нуждая се от помоща ти.
Трябва да кажа, изненадан съм.
Последния път като те видях,
изглеждаше доста настървен за прекъсване на връзките.
Да, като погледна назад, това може би беше малко драматично.
Малко е късно да си го вземеш обратно.
Дори ако Сибил те е накарала да го направиш.
Да, виж сега, ето тук става сложно.
Искам да и служа Стефан, имам предвид трябва.
И да и служа ме държи далеч
от големия лош дявол.
И искам да остана далеч от ада
дълго колкото е човешки възможно.
- Като си изключиш човечността? - Има и по-лоши участи.
Знаеш, че мога да ти помогна.
Ако ми позволиш.
Ще ме накараш да я включа отново.
Не.
Не, Аз не искам да правя това Стефан.
Трябва.
Не можеш да продължаваш в същия дух.
Защо не? Не е ли по-лесно?
Няма компенсации за правене, Стефан.
Не мога да ям зайчета и да спасявам хора
и да се стремя към спокойствие.
Обвързан съм с Ада.
Защо? Кажи ми.
Знаейки какво знам, защо да се чувствам в безопасност изобщо?
Защото ако не чувстваме,
какъв е смисъла да живеем?
Именно, братко.
- Какъв е смисъла? - Не.
Не се хващам.
Виждам как човечността ти се опитва да излезе наяве, Деймън.
Прибери се с мен.
Мога да ти помогна да си щастлив отново.
Как?
Ще отнеме време и усилие.
Но ще съм до теб.
А-аз.. Не мога, Стефан.
- Провалих всичко.
Аз съм ти брат
и те обичам.
Просто си ела вкъщи.
Не.. Не мога.
Така ли ми помагаш? С върбинка?
Нямам друг избор, не знаеш какви ги вършиш.
Знам точно какво правя, братко.
Човечечността потъмня.
С всичко така става.
Поздравления, уби ги.
Страх от изоставяне, като по учебник.
- Сега може ли да приключваме? - Няма да тръгна с теб.
Надявам се да тръгнеш накрая.
Ще ти свърши храната рано или късно.
Съмнявам се, че UberEat"
ще намерят това място.
Няма да те зарежа.
- Знам, разбирам. - Не.
Димът в дробовете не е приятен, а?
Няма да те зарежа.
На мен все още не ми пука.
Сега ти се държиш тъпо.
Няма да те зарежа.
Някакви други последни думи?
Няма..
да..
те..
..зарежа
Вече не ставаш за нищо.
Бони.
Бони, събуди се.
Ще погребем ли рибката?
Да, но по наш начин.
Както разбираш, създадени сме от две части.
Тяло и душа.
Някои хора са много специални.
И когато умрат,
мъж, наречен Кейд
идва и им взима душата.
- Взима ли и тялото? - Не.
Но това не значи, че телата също не са специални.
Трябва да се третират с достойнство,
за да намерят покой.
А Кейд уважава това.
Той оценява старанието.
Нека му покажем какво направихме.
- Как? - Можем да му се обадим.
Но трябва да ми хванеш ръката.
Наранихме ли те?
Изобщо не, беше идеална.
Взехте точното количество магия.
Сега.. Трябва да кажете специалната дума.
Incendia.
Добра работа, момичета.
- Мисля, че сте готови. - За какво?
Изненада е.
Ензо!
Ти се върна за мен.
Разбира се.
Някой трябваше да те спаси.
- Не.. Не! - Бони.
Мой ред е.
Обичаше ме повече от всеки друг.
Достатъчно.
Не! Няма да те оставя.
Бони!
Съжалявам, съжалявам.
- Всичко е наред. - Толкова съжалявам.
Всичко е наред. Наред е. Добре сме.
Почти те убих.
Още съм жив.
Погледни ме.
Вече си добре.
Добре си.
А ти ще си с мен завинаги.
Защото никога няма да те оставя.
Съжалявам.
Какво е всичко това?
Не искаш да знаеш.
Пробвай ме.
Тайлър помагаше на онова момиче, Вирджиния Сейнт Джон
да намери сирените, които избягаха от трезора.
Е, тя има цялото това проучване и писма и така нататък
от прадядо си, Далтън.
Той е пуснал една от сирените през 1883г.
След това Вирджиния почина а предаде всичко на Тайлър.
След това той почина.
- И сега.. - И сега иска
ти да продължиш, където е спрял.
Не съм правилният човек за работата.
Ясно? Аз избягах.
Зарязах ви. Тайлър знаеше това.
Може би е видял това, което виждам аз.
Че си смел.
И безстрашен.
Невъзможно жилав.
И стигна дотук съвсем сам.
Не благодарение на мен.
Това е Дориан.
Това е Детектив Сюдано, Полиция на Груув Хил.
Беше записан като контакт за Джорджина Даулинг?
Тя добре ли е?
Трябва да дойдеш долу.
Благодаря, че дойде.
Помислих, че можем да даден втори шанс на погребението.
Добре дошъл отново.
♪ ♪
Тук сме да уважим Тайлър.
Беше силен.
В лицето на толкова много загуби.
Бореше се
с тъмнината в себе си и победи.
Уважах го като никой друг.
Тайлър беше готов да жертва всичко за нас.
Беше го грижа за всички.
И беше най-добрият ми приятел.
Беше много повече от дете от малко градче
и живееше като много повече от това.
Обичах го.
Всички го обичахме.
Вижте, не знаем
какво ще ни се случи.
Но не можем да позволим на това да ни контролира.
Не можем да ги оставим да ни накарат да забравим какво значим един за друг.
Преди няколко години седях на върха на
същото Виенско колело с Елена
и ѝ напомних колко е важно да уважава тези моменти.
Защото това е всичко, което имаме. Моментите.
Затова в чест на
Тайлър и Елена,
трябва да продължим да създаваме подобни моменти.
Трябва да си спомним да живеем.
Скъпа Елена..
Днес ни липсваше.
Беше лош ден в поредица от лоши дни.
Но би ти харесало как се измъкнахме от тях.
Мисля, че те накарахме да се гордееш.
Знаеш ли, осъзнах, че не ти благодарих.
Ще ти ставам жена.
Което значи, че ще ти помагам и защитавам.
Дори спасявам, ако трябва.
Е, да се надяваме, че няма да има нужда от това повече.
Помня последния път, в който бяхме на този карнавал.
Не можех да си представя как ше се справя
с вампиризма за цяла веченост.
И ти ми каза, че единственият начин е
да си казвам, че съм достатъчно силен.
Всеки ден.
Стефан
достатъчно силен си.
И ако някога се съмняваш в това,
ще съм тук да ти напомня.
Тъкмо влизам.
Здравей.
Момичетата правят проект по изкуства и занаяти преди лягане.
А аз малко се отнесох с
подреждането на гаража.
Ти си най-добрата.
И ти благодаря, че остана до късно,
и че работеше в почивния си ден.
Нямаше да мога да се справя без теб.
Как мога да кажа? Обичам момичетата ни.
Карат ме да се чувствам жива.
След малко си тръгвам.
Не бързай.
Благодаря.
Прекрасна си.
- Ти си тук. - Разбира се, че съм.
- Какво стана? - Осъзнах истината.
Чувствата те правят слаб.
- Приключих с тях. - Добре.
Свърши ли екзистенциалната ти криза вече?
Защото имаме работа за вършене.
Ще бъде забавно, обещавам.
Целият съм твой.
Сигурно умираш от глад.
Ще прозвучи ли откачено, ако ти кажа,че се радвам да си тук?
Само ми се искаше обстоятелствата да бяха по-добри.
Съжалявам, че изчезнах.
Минавах през труден период.
Всички сме така.
Как са момичетата?
На практика тийнейджърки.
Предполагам имаш една-две снимки.
Тук изпробват филтъра с кученцето,
първият учебен ден,
правейки разни неща на рождения ден на приятел..
Това ми харесва.
Лийн го прати от по-рано.
Сълийн? -Мхм.
Бавачката.
Знам, че Рик нае секси бавачката.
Не, Керълайн трябва да си тръгваш.
♪ ♪
Лизи?
Джоси?
-Момичета? -Лизи?
-Момичета? -Джоси?
Момичета?
Момичета!
Момичета?
Рик..
- Synced and corrected by VitoSilans - -- www.Addic7ed.com --