Досега в "Експанзията"…
Колко време ти и тя...
Никога не съм я срещал.
Не му позволявай да продаде Рейзърбек.
Джули?
Нищо не можем да направим за нея.
Убих лудият учен.
А сега ще трябва да убием и научният му експеримент.
И как предлагаш да направим това?
Ще използваме това за да хвърлим Ерос
право в слънцето.
Милър води екип експерти по взривните вещества
за да заложат експлозиви около доковете.
Голям проблем, pampaw.
Предпазителят на детонаторите се изпържи.
Шестдесет секунден ресет. Това е най-доброто, което мога да направя.
Отивай. Връщай се на кораба.
Милър, отговори ми. Добре ли си?
Хора? Какво по дяволите се случи?
Наву пропусна!
Не Наву, Ерос се премести.
Аз ли казах нещо?
Може би сега е време да се махаш от тая скала.
Милър, движиш се.
Имам предвид , че Ерос се движи.
Бързо.
Извинете ме.
Получих някакъв шантав рапорт... - Ерос.
Целият дяволски астероид се движи със собствени сили.
Това не е възможно, и все пак точно това се случва.
Накъде се движи?
Неизвестно. Но излиза от орбита в посока Слънцето.
Знаем ли защо? - Не.
Корабът на мормоните се е насочил към Ерос
преди инцидента?
Фред Джонсън твърди, че това е било тест на двигателите.
Но ако се вземат предвид скоростта и траекторията на Наву
той е бил на курс за сблъсък с Ерос. Което значи,
че Фред ни лъже.
Мадам, лидерът на мормоните в Солт Лейк
твърди, че Джонсън е откраднал Наву
след като насила е свалил хората
от кораба.
Кажете ми полковник Джанъс
Как така една голяма скала като Ерос изведнъж се е превърнала в кораб?
Мадам, не зная.
Ако Ерос изведнъж спре да се върти толкова бързо
ще бъда мъртъв като бръмбар на автомобилно стъкло.
Ок, значи сме счупили няколко физични закона тук.
Може би Бог се опитва да прави фокуси?
Ерос тежи колко - 7000 трилиона килограма плюс-минус?
Температурата му се е покачила с два градуса.
Дааа, излиза че... 7000 трилиона килограма...
Около десет екзаджаула. - Да.
Това е енергията на една дву-гигатонна бомба.
Не можеш да подместиш Ерос така
с два гигатонен взрив. - Не.
Мисля, че това, което виждаме е остатъчна топлина,
което значи, че законите на термодинамиката все още се държат.
Поне това е така.
Щом Ерос не се върти вече
тогава как при мен има гравитация?
Дрезден каза, че протомолекулата ще наруши всички правила.
Да, също каза, че тези неща...
Не са оттук.
Та какви сме ние, че да казваме какво е възможно и какво не?
По дяволите.
Алекс? - Тази дяволска скала...
Ускорява.
Дяволски се е разбързалa да отиде някъде.
Добре, но аз не усещам никакво ускорение
ама наистина изглежда все едно
че ми дишате прахта.
Дръж се амиго. Следим те.
Явно този спасителен план го оставяме на изчакване.
Работим по въпроса.
Ок, добре, щото за секунда си помислих,
че може би изпускаме ситуацията от контрол.
Трябва да приемем логичното заключение,
че Ерос е някакъв вид оръжейна система
различна от всичко, което сме виждали.
А, да - оръжие.
Чукът си мисли, че всяко нещо е пирон.
Предполагам е построено от Марс? - Че от кой друг?
Те предизвикаха конвенционална война като димна завеса
и после метнаха това по нас.
Има ли нещо от Марс?
Нищо повече от отричане и объркване.
Какво се случва?
Ерос отново промени траекторията си.
И ускорява.
Сега е на курс за директен сблъсък със Земята.
- Синхронизация и корекции VitoSilans - -- www.Addic7ed.com --
Обезвредих всички бомби на повърхността.
Все още работя по твоята, Милър.
Дам. Моята бомба е специална.
Джул-Пиер Мао.
Изглежда твоите опити да държиш Ерос под радара
се натъкнаха на неочакван проблем.
Наричаш себе си "Човек на системата",
но аз не съм. Земята е моят дом.
Така че, когато си готов, наистина ще оценя
ако се появиш
и проконтролираш този дяволски научен експеримент.
Все още нямам връзка. Стой така.
Това масивно топлинно отделяне е от преди Ерос да се премести.
Ами ако това е този "зародишен кристал"
за който оня хахо говореше?
Това е двигателят, който мести Ерос.
Хрумна ми една ужасна идея.
Ако Милър може да стигне там с неговата бойна глава
той ще може да го убие. Да спре Ерос.
Или да освободи нещо още по-ужасно.
Ерос просто пропусна Наву все едно е нищо.
Какво ли ще направи когато той запълзи вътре с ядрен взрив?
Има само един начин да разберем.
Какво мислиш, Милър?
Да пропълзя там и да взривя онова, което изяде Джули?
Мисля, че това е най-добрата ужасна идея, която чух за целия ден.
Трябва да прецакаме този спусък на мъртвеца
да направим по-голямо забавяне, така че да можем да се измъкнем
преди бомбата да се детонира. Заемам се.
Е това е дух, хлапе.
Ще разходя бомбата си домашен любимец
и ще видя какво ще стане.
Защо хора не опитате да ми намерите най-кратък маршрут
за да стигна там, където трябва.
Ще бъдем готови щом влезнеш.
Хайде, сега сме само аз и ти, хлапе.
По дяволите.
Скала, три пъти по-голяма от онази
изтрила от лицето на земята динозаврите.
Но ако се имат предвид непостоянната скорост и ускорение на Ерос
наистина нямаме идея къде ще удари.
По последни предвиждания - седем до десет милиарда мъртви.
Още десет в ада, който ще последва.
Трябва да започнем евакуация
и да използваме всеки наличен кораб или транспорт.
Нуждаем се от лотарийна система
а също и от начин да контролираме масовата истерия.
Остава ни само една възможност.
Планетарната защита.
Масивен ракетен залп по Ерос.
Има добри шансове да го унищожим.
Или поне да го превърнем в милион малки камъчета.
Какъвто и био-токсин да има на Ерос
той ще може ли да оцелее във вакуум? Или ще рискуваме да го разпръснем
по цялата система?
За жалост няма да имаме време да проведем проучване
за да задоволим вашето любопитство.
Ще стерилизираме зоната на детонация
с втора вълна ракети.
Подгответе арсеналът.
И осигурете на Секретаря пряка линия до Премиер Министъра на Марс.
Не искаме да вземат
ракетите ни за начален удар срещу тях.
Да се надяваме, че те днес са в добро настроение.
Почти стигнах до въздушният шлюз.
Не се и надявах тази проклета бомба да обича гравитацията толкова много.
Оказа се, че има изънземен разум във вселената
и аз съм го яхнал, като бълха - куче.
Хей, не се превръщай в Холдън сега.
Странен и разговорлив когато е под напрежение.
Да.
Да, сигурно е било много трудно да израснеш под синьото небе...
С осем родителя, лигавещи се около тебе.
Ей! Почакай докато го опознаеш по-добре.
Той има много слоеве.
Да бе. Също и каменният тунел.
Наоми.
Какви са шансовете да го измъкнем оттам
след като заложи бомбата?
Помагам му да монтира таймер за да се отърве от спусъка на мъртвеца.
Той се връща на доковете. Спускаме се и го вземаме.
Ще ни трябва време за да се измъкнем от взривният радиус.
Ако той закъснее...
Хей, по-спокойно, шефе.
Нали разбираш, че да се скачим с Ерос
няма да е точно разходка в парка.
Това е движеща се цел.
Тази станция толкова рязко се мести
докато се спускаме
че ще трябва да изпращат каквото е останало от нас
в черни чували.
Той рискува задника си там долу.
Какво ще кажете ние да направим същото тук?
Явно приятелите на този са били инфектирани.
Щяха да го разпръснат ако им беше позволил да избягат.
Това беше правилно решение.
Какво те кара да мислиш, че няма
да ти направи същото в секундата, в която влезеш вътре?
Помниш ли ме?
Да, ти също ми липсва.
Ок.
През всичките тези години можеше ли да си представиш
че ще видиш момент като този?
Марсианският Премиер Министър потвърди.
Няма да считат ракетният бараж за начална атака.
Нито пък ни предложи някаква помощ.
Може би искат да видят колко са добри оръжията им.
Или колко са лоши нашите.
Сър, силозите са отворени.
Тук има тяло.
Изобщо не изглежда инфектирано. Това е странно.
Отива си, отива си, отива си...
Какво беше това? Наоми, не те разбрах.
Милър, не съм казала нищо.
Явно съм на прав път.
Леко Милър. Сервизен изход на твое ляво.
Държиш ли се?
О, да. Прекарвам си чудесно.
Мисля, че мога да спра за малко барбекю
долу до главното ниво, когато всички това свърши.
Е, то е...
Не мога да се отърся от усещането, че някой ме наблюдава.
Това съм аз. Аз те наблюдавам. Движиш се добре.
Да - това трябва да е.
Гласовете са...
Те не са живи, Милър.
Това е просто ехо от тези които хората са били.
Знаеш ли какво - мисля, че то не закача мъртъвците.
Явно само живите му вършат някаква работа.
Хич не искам да зная за какво е цялото това нещо.
По дяволите. Изглежда ще ми трябва минутка тук долу, хора.
Започва се.
Трабваше да очакваме изстрелване. Това е единственият им ход.
Това е. Трябва да изтеглим Милър.
Хора, какво става там?
Интересно, че питаш.
Земята тъкмо изстреля половината си ядрен арсенал
и само предполагам, че целта на ракетитие е станция Ерос.
Ох.
Сигурни ли сте, че това е добра идея?
Е, ОН не ни попитаха за това.
Но това значи, че ти ще трябва
да усилиш малко темпото.
Какво по дяволите сега? - Къде е Ерос?
Не мога да го намеря.
Холдън, изгубихме Ерос от радара.
Цялата проклета станция просто се изпари.
Разбрано Тайко. Ерос изчезна и от нашият радар.
Но все още е тук - имаме визуално потвърждение.
Тя просто... Просто вече не отразява радарните лъчи.
Значи ако земните ракети не могат да виждат Ерос...
Не могат и да я взривят.
Ерос се движи към Земята. Сама.
какво можеш да ми кажеш за това?
Цветето се разлиства. Превръща се.
Как да го спрем?
Нямам идея. Защо бихте искали да го спрете?
Ракетите ни загубиха своите цели.
Как така ще изгубите цел с размерите на една проклета луна?
Ерос изчезна от радара. Движи се в стелт режим.
Кой ще ми го обясни това?
Ракетите ни сър. Сега са слепи.
Което ги прави особено непотребни.
Входящо важно съобщение от Фред Джонсън
по спешният канал.
Фред Джонсън? Дали той има нещо общо с това?
Г-н Консул по сигурността на ОН,
наблюдавам тази невероятна ситуация на Ерос
и вярвам, че притежавам решение за нея.
С.В.П. разполага с кораб във визуалният обхват на Ерос
който може да използва своята система за лазерно насочване
за да освети целта за вашите ракети.
Но като се има предвид забавянето на сигнала до Земята
ракетите ще трябва да насочват моите техници.
Разбирам значимостта на подобно искане
но ще се нуждая от отговор
преди да изгубим тази възможност.
Това е точно тази възможност
за която той чакаше.
Той може да пренасочи нашите ракети към Марс. Или към Земята.
Това е просто насочваща система.
Все още ще имаме своите кодове за преустановяване.
Пък и защо му трябва да прави това?
Поясът ще умре без Земята и Марс.
Защото той има кръв по ръцете си.
Той е един луд терорист. Това са твои думи.
Трябва ми момент.
Виждате ли този кораб на С.В.П.?
Не в следата на Ерос. Няма го и на радара.
Ще трябва да приемем думата на Фред Джонсън.
Или пък аз бих могла да говоря
директно с капитанът на този кораб.
Всякакви съобщения ще трябва да се препредават от станция Тайко.
Отвори канал.
Тези неща почват
наистина да ме харесват.
Ако влезнат в костюма ми
няма да се налага да се тревожа за ракетите на Земята.
Добре се справяш. Мисли за нещо хубаво.
Нещо хубаво. Това е добре. Нещо хубаво.
Роси...
Милър, сигналът ти пак се прецаква. Милър?
Повтарям, Роси. Повтарям, Роси.
Е, предполагам просто ще последвам топлината.
Милър, обади се.
Капитане, в този ужасен час
се надявам на Вашата хуманност.
Не можеш да вземеш Рейзърбек.
Не си жива. Не си жива.
Там няма никой - само гласове.
Луд. Говоря си сам.
Мадам Авасарала, тук е Джеймс Холдън,
капитан на Росинант.
Видях от първа ръка адът, който се случва вътре в Ерос
не бива да му позволяваме да достигне Земята.
На Фред Джонсън може да се вярва.
Дайте му достъп до вашите ракети
и аз и моят екипаж ще ги насочим.
Няма време за пазърлъци.
Единственото, което можем да направим е да си имаме доверие.
Моля се за това.
Добре, че тези убийци пропуснаха.
Не можем да му вярваме.
Сър, Джеймс Холдън е затънал до гуша
във всичко, което се случва.
Той е марионетка на Фред Джонсън.
Във всеки друг ден този разговор
щеше да ни донесе куршум за предателство.
А след това щяха да ни хвърлят в лудницата.
Дайте им контрол върху ракетите, г-н Секретар.
Гласувам за Джеймс Холдън. Можем да му вярваме.
Това, което гъсеницата нарича край на света
Създателят нарича пеперуда.
Алекс, как се справяме с прицела?
Все още държим прицела, шефе.
Дай да опитаме S-канала. Свържи го.
Милър, обади се! Милър!
Хей! Опитваш се да ми спукаш тъпанчетата ли?
Слушай, трябва да си занесеш задникът вътре.
Земята изстреля ракети по Ерос
и ние ги насочваме.
Не ни поставяй в позиция
да трябва да те взривим.
Нали знаеш, че имаше време не много отдавна
когато щях да викам за Ерос вместо за тези ракети.
Зная какво имаш предвид, beltalowda. Сега се движи.
Да сър!
Сто и петдесет
термоядрени ракети под твой контрол.
Предполагам това те прави
точно сега най-силният човек в системата.
О, вярно ли? Тогава отиди да ми донесеш чаша кафе.
Felotas! Ерос ускорява отново. Направо се изстреля.
Почвам да си мисля, че не му харесва да го следват
или да го сочат с разни неща.
Не го изпускай от поглед!
Вече се движим с пределна скорост.
Ако искаш да се движим с неговата скорост - Роси може да се справи,
но трябва да разбереш, че ако ускорим толкова много
по някое време няма да ни има за да се насладим на пътуването.
Какво е ограничението?
Не зная - може би 15-20G.
Вероятно ще издържим ако се напълним със сок до козирката,
но все в един момент някой от онези кръвни съдове
в мозъка ти ще се спука.
А Роси ще остане на автопилот
за постоянно.
Да постелем червеният килим
за 100-200 ядрени ракети, а?
Това е ситуацията. Направи го преди нас, Милър
и всички ще можем да си идем вкъщи. Дори може да те повозим обратно.
Добре. И бутилка добър ганимедски джин.
Който не успее да спре Ерос - купува.
Добре. Ти си на ход.
За другото - мисля, че се приближавам
до горещата зона, за която говори Наоми.
Моля?
Зародишният кристал.
А. Ясно.
Ох, по дяволите.
Добре, шефе - Ерос се изнася.
Трябва да решиш - да гоним или да изпуснем следата.
Капитане?
Връзвайте се. Подгответе се да изравним скоростта.
Дадено.
Готови ли сме? - Готови сме.
Добре, каубои и каубойки.
Идва сокчето.
Входящо съобщение от Росинант. 13 минутно закъснение.
Ускоряваме до 15G
за да изравним скоростта с целта.
Ерос ще бъде прехванат автоматично от ракетите.
По-висока скорост няма да може да гарантира
оцеляването на екипажа.
Те ще останат с Ерос
дори и това да ги убие.
Евакуационната совалка е готова.
Тук няма повече какво да се направи.
Генералният секретар
и повечето от другите вече тръгнаха.
Само още минутка.
Да.
Арджун? - Как си, държиш ли се?
Стомашни киселини и глад за една дебела пържола...
Предположих, че ще ви евакуират на Луната. Съжалявам,
говоря заедно с теб. Това дяволско закъснение...
Арджун, аз трябва да остана тук.
Няма да ти позволя... - Да.
Очаквах, че ще кажеш това.
Не. - Да, аз...
Почакай... - Не.
Почакай, слушай... - Чакай, нека първо аз.
Моля те. - Добре.
И нека да довърша.
Репетирам този момент от години,
но сега, когато той дойде, се загубих.
Усмихвах се и се хилех, когато ти предприе това пътуване
към синайският боен фронт. Сложих си доброто лице
когато ти почти умря в онзи транспорт от Палас.
Аз дори... - Да, това също
е което обичам в теб. - О, по дяволите.
Зная, че не ти е било лесно.
Зная това и съжалявам...
Престани. Спри.
Никога няма да се налага да ми се извиняваш.
Съжалявам.
Просто знай, че ми се иска да бях там при теб
и да ти помагам с онази тъжна малка градинка.
Но нашият дом е под заплаха и ако аз си тръгна...
Така или иначе ще загубя твоето уважение.
Как така се ожених за такава велика жена?
Провървя ти, нали?
Трябва вече да съм близо.
Много леко, последно разпъване.
Още около 50 метра.
Досега станцията не те възприема като враг.
Нека да продължим по същият начин.
И то продължава и продължава и продължава...
Не можеш да вземеш Рейзърбек...
Джули?
Забави малко, ти кучи сине.
Отиде ми далака.
Сигурно се шегуваш.
Съжалявам за това, хора.
Хванах те.
Не можеш да вземеш Рейзърбек...
Рейзърбек.
Хвани ме ако можеш.
Наоми.
Можеш ли да провериш медицинските данни от моя костюм?
Добре си.
Имам предвид за себе си. - Какво става?
Не искам да си мислите,
че халюцинирам или нещо подобно.
Добре. Давай.
Знаете, онези гласове, които чувам
Мисля, че това нещо взема, не зная,
съзнанието, или поне частта от него,
която ни прави хора. То се храни с това
и го изплюва обратно в някаква друга конфигурация.
Милър, нямаме време за това.
Наоми, онази топлинна карта. Знаеш ли къде ни води?
Води ни право към Синият Сокол.
Там, където намерихме Джули?
Имам предвид - какви са шансовете, нали?
Гласовете стават по-силни
колкото по-близо отивам.
Ок.
Мисля, че тя все още е тук.
Милър, Джули Мао е мъртва. И двамата я видяхме.
Е, какво значи един мъртъв човек за протомолекулата, нали?
Не говоря за тялото й.
Имам предвид нея, нейното съзнание.
Говоря за частта от нея,
която може би е част от тази скала.
Иисусе! - Всички, което се случва тук
е изградено около Джули.
Джули беше първата инфектирана.
И това се е случило точно тук в Синият Сокол.
Протомолекулата я е инфектирала. Ами ако
Джули също е инфектирала протомолекулата?
Нали се сещаш за Рейзърбек, старият й кораб,
насочен право към Земята?
Продължавам да я чувам как говори за Рейзърбек.
Мисля, че тя все още е на него.
Мисля, че тя контролира цялото това нещо.
Тя е зародишният кристал?
Милър! Какво по дяволите се случва там долу?
Спрете да гоните Ерос!
Не мога да го направя!
Натисни спирачките, задник!
Или това ще бъде едно наистина кратко пътуване.
По дяволите!
Холдън!
Алекс, натисни спирачките, но не губи визуалният контакт.
Какво по дяволите постигнахме?
Трябва да спрете да следвате Ерос.
То ще се защитава
а аз не бих заложил на вас.
Не мога да го направя. Ако го изгубим повече няма да можем да го намерим.
Забрави за шибаните ракети.
Тя ще ги избегне точно както направи с Наву
или по доста по-лош начин.
Шефе, губя визуален контакт.
Екипажът ти ще умре за нищо.
Отстъпете. Намерете начин да отклоните тези ракети.
И след това какво? Какво?
Аз ще опитам да намеря Джули
ако тук все още има частица от нея.
Намери я и я накарай да спре тази скала.
А ако това не проработи?
Все още имам това бебче тук.
Ще водиш преговори с момиче,
което се мисли за космическа станция?
Като го описваш така звучи доста щуро.
Виж, имаме право само на един опит.
Ако не се отдръпнеш няма да имаме дори това.
Алекс, намали мощността.
Да сър.
Всичко зависи от теб сега, Милър.
Дълга история, няма време за детайли,
но аз съм този, чиито ботуши са на земята.
Точно сега е изключително важно
да отклоните земните ракети далеч от Ерос.
Изчаквам за потвърждение.
ОН ще помислят, че им крадем ракетите
и че цялото това нещо е някаква маневра.
Ще изпратят ракети към Тайко.
Фред... - Няма начин
да направя това, което искаш.
Вече е направено. Те намалиха скоростта си
прицелният лазер на Роси е изключен. Ерос го няма.
Кажи ми, че знаеш какво правиш
ти малко лайно.
Имаме контрол на насочването. Ще ги водя на разходка.
По дяволите.
Стигнахме. Синият Сокол.
Какво виждаш?
Някак си е красиво...
Само накарай Джули да спре тази скала.
След това ще дойдем и ще те заберем.
Мисля, че ти дължа онова питие.
Не, ще ми купиш цяла бутилка, приятелю.
Хай, а...
Оценявам, че ме покани
с твоето семейство, Холдън.
Поне за това реши, че ставам.
Да, това се получи добре.
Време е да разберем кое какво е.
Хей, Милър...
Какво?
Джули?
Събуди се, хлапе.
Хей, чуваш ли ме?
Трябва да се върнеш при мен.
Къде съм?
Ти си на Ерос, хлапе. Станция Ерос.
Не е каквото беше преди.
Всъщност е малко подобрено.
Какво се е случило с мен? Не ми харесва.
Хей, ние всъщност никога не сме се срещали официално.
Аз съм Милър.
Бях ченге на Церес.
Трябваше да те намеря и да те върна вкъщи.
Отвличане.
Да. Аз малко оплесках нещата.
Оставиха ме самичка тук. Така и не дойдоха за мен.
Слушай, Джули, точно сега тази станция
тази скала се е засилила към Земята
Сънувах, че се състезавам. - Да.
Отивах си вкъщи. - Да,
трабва да спрем това, Джулс.
Не.
Не можеш да вземеш Рейзърбек.
Ти никога не си вземала нищо от никого - нали?
Но сега ти шофираш този автобус, Джули.
Знаеш ли какво?
Липсва ми Земята.
Зная, хлапе.
Но не можем да отидем на Земята.
Много добри хора ще умрат ако отидем там.
Това са същите тези хора, за които се бориш.
Не мога да го спра. То няма да спре.
Добре, Джули. Но ти трябва да опиташ.
Не можем да спрем работата.
Добре. Няма да спираме работата.
Но не бива да отиваме на Земята, нали?
Защо не отидем на Венера?
Така или иначе сме тръгнали в тази посока.
Отиваме на Венера. Работата продължава...
Не мисля, че ще мога.
Виж, хлапе, изминах ужасно дълъг път, за да те намеря.
Защото вярвам в теб.
Вярваш ли, че човек като мен
може да вярва в нещо?
Зная, че си боец.
Зная, че можеш на накараш този кораб да завие.
Приключих с битките. Просто искам да се прибера вкъщи.
Не можеш да се прибереш вкъщи, Джули. Съжалявам.
Можем да отидем навсякъде другаде в шибаната вселена,
но не можем да се приберем вкъщи, скъпа.
Ок?
Но, хей, искам да знаеш,
че каквото и да се случи, където и да отидеш,
няма да си сама.
Искам да подържиш нещо за мен, ок?
Не си чувствам ръцете.
Всички е наред. Ето тук е.
Имаш хубави ръце. Държа ги.
Ето.
Просто натискай това за минута. Не го пускай.
Какво е това?
Няма да те нарани.
Хей.
Какво ще стане с нас сега?
Не зная. Може би ще умрем.
Но ако не умрем, това ще бъде доста интересно.
Какво и да се случи ще се случи и на двама ни.
Всичко ще бъде наред.
Ти ми принадлежиш.
Синхронизация и корекции - VitoSilans angelll123