Досега в "Малки сладки лъжкини"
Видях я да взима парче пъзел,беше скрито
За нея и тя знаеше къде да го намери.
Мисля,че тя е в отбора на А.Д.
Приключихме и аз се махам.
Това е точно това,което искаха от нас.Да се разделим.
-Има ли полиция? -Да.
Тук също.Бяха първо в апартамента на Спенсър.
Направих някои наистина ужасни неща.
Нямаше да те виня,ако беше предала файла...
Ее,с всичко,което става сега
Трябва да направим това,докато все още можем.
Сигналите от играта
Идват от този апартамент
Мона е.
Ще стигна до същината,
На това,какво стана с Дънхил
и как ти и твоите приятели сте замесени.
Няма да ми се обадиш пак, Ще го направиш сега.
Е, събуди съдията.
Имам нужда от подписи на тези заповеди за арест
и те не могат да чакат до сутринта.
Всичко е наред. Просто изпуснах ключовете си
в багажника, а устройството ми за отваряне на багажника не работи
затова се обадих на приятел, който има друг
ключ и почти са тук
така че, всичко е наред.
Но ви благодаря,все пак.
Да видим дали може да спестим идването на на приятеля ти.
Оо,ъм...
Сериозно,всичко е наред. Ти не трябва да...
Ако е нещо хванато по време на освобождаването,
може би бихме могли да я разклатим.
Моят приятел е почти тук.
Така че не искам да ви губя времето.
Част от работата. Както и свалянето на котка от дърветата.
Това са пожарникари.
Наистина, не трябва да ...
го правите.
Готово. Нека сега намерим тези ключове.
Не!То....
10-7, Rosewood 6
10-16. Turner Road bypass
Signal 27. Intersection...
- 10-17... - Хванах ги.
-Много би благодаря. -Няма проблем.
-Приятна вечер. -Приятна вечер.
sync and corrections by Mr. C - - www.addic7ed.com -
Напълно ли си сигурен?
Играта е в Мона.
Тя не само ги има, но има достъп
до корените на това нещо.
Може да видиш това според сигналите.
Това е нейната игра.
Хана, Мона е A.D.
Хубавото е че ние знаем
а тя не знае,че ние знаем
Радвам се, че не се вкопчи в нея.
Трябва да направим нещо. Трябва да го направим сега.
Има много дискусии по полицейските честоти.
Танер плаща много извънреден труд
Мисля, че е готова да действа.
Трябва ни Мона, ако тя е А.Д.
Защо?
За да каже на полицията какво ни е причинила.
Вижте, единствената ни възможност да се отървем от затвора е жива Мона,
обяснявайки как се озовахме на улицата с Дънхил.
Ще я убедя.
- Не, аз ще говоря с нея. - Не и сама, няма да го направиш.
Ариа все още не вдига телефона си.
Това, което не мога да разбера е как можете
просто да я отрежете така?
Добре, Езра, трябва да разбереш ..
Да разбера какво, Спенсър?
Че тя се издъни?
Това че тя се е уплашила и е направила грешка?
Няма човек в тази стая, който
да не е направил голяма грешка и който да не трябва да живее с нея.
Знаеш ли какво прави A.D толкова опасен?
Тя не може да прощава. Това е единсвеното,
което някой от вас някога е имал над нея
и сега нямате дори и това.
Езра.
Не исках да ви включвам в това.
Защо не? Вярно е.
Опита ли се да се обадиш отново на Тоби?
Да, но се включи гласова поща.
Ще потърсиш ли Ариа?
- Да. - Може би мога да помогна.
Дали има други ключове за колата си?
По-тихо там. Опитвам се да мисля.
Това беше първата ти грешка, толкова много шум.
Ако бяхте запазили тишина, нямаше да проверя багажника и щях
да карам директно до Спенсър
с вас отзад.
Полицията, трябва да са получили някакъв анонимно подсказване.
Това е, което А.Д. искаше.
Ти си мъртъв. Знаеш всичко.
Кой е А.Д?
Господи, не помагаш. Трябваше да оставя полицая да те намери.
Може все още трябва.
Може би още мога.
Да, мога да отида в полицията и
да им кажа, че те убих.
Биха забравили всичко за това,
когато те представя. Мога да го поправя.
Мога.
Добре, радвам се, че се съгласи.
Как е брачната ти нощ?
Не и както си я представях.
Е, обещах ти страхотен меден месец.
Да, ако успеем да се измъкнем от затвора.
Защо ме спря?
Искам да видя къде отива, ти не искаш ли?
Благодаря, че дойде.
Съжалявам. Мислех, че си тръгна.
Спомних си, че имам недовършена работа.
Имам нещо малко за теб.
Усмихваш се.
Аз, просто не съм ти взимала нищо.
Не си ти този, който си тръгва.
Имам нещо за теб и Алисън.
За Али и мен?
Бих искала да го приемете.
Ако бих могла. Какво е?
Това.
Lost Woods?
Мое е, чисто и подредено.
Прехвърлих го на ваше име. Твое и Алисън.
Но защо?
Знам какво се случва.
С полицията.
Ще ви трябват пари за адвокати.
Благодаря.
Дължа ти толкова много. Много повече.
Дължа ти целия си живот.
Иска ми се да има нещо, което да направя.
Нещо, което да промени всичко за теб
за Алисън и приятелите ви.
Страхувам се, че никой не може да го направи.
Не. Предполагам не.
Банката ще донесе утре документите.
Надявам се, че това ще помогне.
Ще помогне.
Чао, Спенсър.
Чао.
Пази се.
Ще го направя, ти също.
Това е просто още една полицейска кола.
Това е трета кола за последния час.
-Наблюдават ни. -Да.
Не ги ли интересува, че знаем.
Езра е прав, трябва да потърсим Ариа.
Ти си в безопасност тук.
Ако ни арестуват какво ще стане с бебето?
Не мисли за това. Все още не.
Ще вземат него или нея от нас
и това, което се е случило с Шарлът ще се случи отново.
Вместо семейство, ще бъдат домове
и болници, институции.
Няма да позволим това да се случи.
Ем, няма да успеем да го спрем.
Али ..
Виж, отне ми доста дълго време
за да съм с теб тук.
Разбрано? Не съм стигнала до тук, за да изгубя всичко сега.
Обещавам ти, че
няма да им позволя да те наранят.
- Всичко е наред. - Как?...
Кейлъб влезе в предавателя на твоята алармена система.
- Трябва да се махаме. - Не.
- Трябва да го направя. - Какво да направиш?
Мога да им се реванширам, мога да поема вината.
Първо не съм съгласен да
правиш повече жертви за приятелките си.
Второ, Ариа, имаш алиби. Чиста си.
Няма нищо, което да те свързва с Дънхил.
Тялото му е в багажника на колата ми.
Емили и Алисън не вдигат.
Тя все още е тук?
Все още чака някого.
Кого?
Джена, Сидни, Дядо Коледа.
Изглежда толкова нервна. Мога да я видя от тук.
Кара ме да се замисля кого чака.
- Сама ли е? - Сам самичка.
Мисля, че трябва да влезем вътре преди да е дошло подкреплението й.
Ако направим това, как ще разберем
с кого ще се срещне?
Трябваше да се види с Шарлот тук.
Помните ли? "Двете свраки"?
Нощта, когато Шарлот беше убита,
Мона й се обадила, но Шарлот така и не се появила.
Няма да се появи и тази вечер.
Просто казвам, че е това, което тя каза.
Знам какво е казала, това е алибито й.
Може Мона не е А.Д.
Вероятно е преместила играта, за да не я открие полицията.
- Не вярвам. - Защото не искаш.
О, Боже, хора, вие спорите
сякаш сте женени или нещо такова.
Какво?
Обади ли се на Али и Ем?
Не, не ми вдигнаха.
- Спенсър, аз... - Току-що говорих с Мери.
- Какво? - Говорих с Мери.
- Видях я. - Кога?
Тази вечер. И тя ми даде Lost Woods.
- Дала ти е мотел? - Да, на Али и мен.
Защо?
Мисля, че се предполага да го ипотекирам,
за да платя за адвокатите, които ще ни трябват.
- О, Боже мой. - Виж, може би Кейлъб е прав.
Може би трябва да хванем Мона, докато все още можем.
Той до колата ли отиде или?
Спенсър...
Не си ли харесваш пая?
Става.
Имаш ли нещо против?
Кого чакаш?
Никого.
Нека тогава да се разходим малко.
Не мисля, че искам да ходя където и да било с теб.
Помисли отново.
Защото ще излезем от тук и ще отидем до полицията.
Ти ще им кажеш как превърна
живота на всички в жив ад.
Но първо ще вземем играта,
за да могат да видят произведението ти.
Не е в мен вече.
Някой я открадна,
някой винаги краде
играта от мен.
Ако не е в теб, в кого?
Не знам.
Някой винаги краде играта от мен.
Казах на Хана, че е лоша идея
да пипам това нещо.
Вън от лигата сме,
всички ние.
Плуваме в аквариум за риба
сякаш ние контролираме нещата.
Но не сме.
Винаги е имало някой, който наблюдава.
Манипулира.
Това е Роузууд, Мона, а не Зона 51.
Довърши си пая.
Не искам нищо от теб.
Предната врата е насам.
Нещо против, ако дамите са първи?
Ще одържиш ли?
- Какво по дяволите правиш? - Мона...
Не можех да издържа да седя там и да не правя нищо.
- Може е отишла направо отзад. - Не и без да изключи алармата.
Ами, някак се е телепортирала.
Хора.
-
Ето как е излязла.
Вероятно така е избягала и нощта, когато Шарлот беше убита.
- Хайде. - не, не ти.
Не те пускам да влизаш в дупки отново.
Няма да се пусна сама там.
Ще отида с него.
Просто вземе колата обратно към Роузууд,
а това трябва да е между тук и града.
Нека другите да разберат какво се случва.
Ще ви се обадим, когато излезем.
Добре, не се губете.
Как харесваш дамската стая?
Мирише по-хубаво.
Вземи часовника.
Няма нищо, което да ни задържа тук.
Забрави нещо.
Мъртвото тяло в багажника на колата ти?
Не, не съм го забравила.
Тялото не е проблема.
Да, добре, тялото е проблем, но
по-важното е...
че не мога да оставя приятелките си.
Мисля, че загубиха правото да се наричат твои приятелки.
Не, не са. Аз бях тази, която направи грешния избор.
Когато някой те бутне в кутия и забие всичко гвоздеи,
част от теб винаги ще остане затворена в тъмното,
уплашена и плачеща, но...
не трябва да разрешаваш на тази част да мисли вместо теб.
Добре, нека да вземем и другите
и можем да отидем при Танър,
няма смисъл да улесняваме нещата за нея.
Първо трябва да се справим с това нещо в багажника ти.
Как?
Дипломирах се с Американска литература.
Няма нещо, с което да не се справя.
О, не.
Той идва.
Трябва да се махаме.
Сега, Али.
Али, върнахме се за теб, така че се размърдай.
Прекалено късно е, вече е тук.
Той е страшно развълнуван за един мъртъв човек.
Знаеш ли, ако го беше ударила по-силно първия път.
Момичета, по-малко говорене, повече подреждане.
Али!
Мм.
Али. Али.
Какво стана?
Заспа, и аз също.
Какво имаш предвид? Как така и двете сме заспали?
Не знам, но заспахме.
- Нямаме много време.
- Моля те, изключи го. - Нямаме много време.
Това е. Махаме се.
Полицията.
- Али, Емили. Отворете вратата. - О, боже...
Мона каза, че играта вече не е в нея.
- Тя ти го е казала? - Каза, че някой я е откраднал.
- Какво ако Мона е А.Д, тогава... - Не знам затова.
Защо, какво те кара да го мислиш?
Не знам. Колко уплашена беше.
Бележката, която пишеше да изчезва.
А.Д. не получава съобщения, тя ги изпраща.
- Горката Мона. - Какво каза току що?
Тя винаги иска да контролира всичко.
Завърши средно управление. Това ще боли.
Хана и аз се оженихме.
Искаш да кажеш, че вие ще се ожените?
Не, искам да кажа, че ние сме женени.
- Какво, от кога? - От тази нощ.
Ох, нищо чудно, че не искаше тя да затъва повече.
Поздравления.
Благодаря.
Има част от мен, която
иска да каже съжалявам.
На кого?
Ами, на единствения човек, който познавам
и който използва "Кого" в разговор.
Да ми се извиниш на мен? За какво?
Не смей да се извиняваш, че си с мен.
И не смей да го забравяш, всичко това.
"Защото няма да го направя."
- "На кого?" - Млъквай.
Никой не отговаря.
Хана, Спенсър, Кейлъб, никой.
Продължавай да опитваш, трябва да изберем място, на което да се срещнем.
Съжалявам, Ариа.
Всички съжаляваме.
-Всичко е наред. -Не, не е наред.
Нямаме право да те отстраняваме така.
Да те изхвърли от групата.
Нещо, което бих направила ако бях в гимназията.
Паникьосала си се.
Когато хората се паникьосат се връщат към старото си държание.
-Какво е то? -Не знам.
Може би това не е за нас.
Не съм заинтересован/а от намирането.
Господи, как те ненавиждам.
Това нещо е безполезно.
Не можеш да получиш сигнал от тук със сателитен телефон.
Мона?
Кой друг може да бъде?
Какво правиш тук?
Чаках те, Шарлот.
Не съм Шарлот, Хана съм.
Ммм.
Хана не беше тук.
Шарлот беше.
Нощта, в която пуснаха Шарлот?
Когато ѝ се обади?
Защо би искала да се срещнете тук?
Защото трябваше.
Донесла си цветя.
Затова ли искаше да ме видиш?
За да ми дадеш цветята?
Не можех да ти ги дам в болницата.
Алисън нямаше да позволи.
Защо си искала да ме посетиш?
Поради същата причина, заради която си тук.
За да видя, дали има нещо за което да се притеснявам.
Не съм те посещавала, но те наглеждах.
Наблюдавах те 5 години.
5 години карайки докторите да
се мислят за толкова умни с прогреса, които показваше.
Изигра ги всичките.
Съда, адвокатите, сестра ти.
Но мен не можеш да ме заблудиш.
Винаги си била умната, Мона, не Спенсър.
Сега си навън и си мислиш, че
може да нараняваш хората отново?
Няма да го позволя.
Кой ще ме спре, ти ли?
Да.
Все още ли я виждаш, когато погледнеш в огледалото?
О, загубеняка с качулката
и пухкавите пуловери.
Защото аз я виждам.
Сега я виждам.
Нито една от вас не е сигурна, когато погледне в огледалото.
Нито една от вас не знае коя е в действителност.
Аз го направих.
Отнех ви всичко по същия начин,
по който на мен ми бе отнето всичко.
И сега се върнах.
И всичко, което се случи преди.
Ще се почувства като пикник.
Няма да ти позволя да го направиш на приятелките ми.
Никой няма да ти повярва.
Не само, че изгуби играта, но
загуби и историята.
Мое е, всичко е мое.
Господи, мразя този град.
Предполагам, че ще трябва да направя нещо и за това, също.
Трябва ли да се страхувам от теб?
Ти каза, че никой никога няма да ми повярва.
О, сладка Мона.
Нямаш смелостта.
Нека да видим.
Хора ще мислят, че си се самоубила през първата ти нощ в дома ти.
И как така?
Скочи.
Скочи или аз ще те бутна.
Давам ти повече шансове
от колкото ти някога си ни давала.
Може би ще скочиш както трябва и ще оживееш.
Няколко счупени кости, стигаш до мен и ме пращаш в затвора.
Възможно е.
Мислиш за това.
Мислиш за много неща. Нали?
Няма да ме изиграеш този път.
Хана! Ъ!
О, а!
Мона е убила Шарлът.
Ще я предадем ли на полицията?
Не, не и в това състояние.
О, обичам пъзелите.
Трябва да я предадем на полицията.
Не и така.
Тя е убила Шарлът и се опита да убие Хана.
Тя не знаеш кой бях.
Няма да я предам на Танър по този начин.
Няколко засилени разпита и Мона можеше да си отиде завинаги.
Това може и вече да се е случило.
Защо е облечена така?
Тя отиде на безопасно място.
Мястото преди всичко да стане погрешно
където най-лошото, за което тя трябваше да се тревожи, беше твоето злобното държан?
в кафето.
Може да се обадим на д-р Съливан.
Трябва да заведем Мона в полицията, тя може да обясни.
Добра идея.
- Взе ли го? - Да, сложих го в кабината.
Емили го наглежда.
Може ли да останеш тук с Езра и Мона?
Разбира се.
Това означава ли, че спечелихме?
Получихме тези парчета след като Хана разбра, че
Мона е убила Шарлът.
Тялото.
Каквото и да има Танър, тя няма тялото.
Тогава, къде е то?
Какво е това, анимация?
Това е обогатена реалност.
Това не е точният отговор.
"Леля Керъл." Моята леля Керъл?
Били сме навсякъде в това място.
Къде ще скриеш тяло там ?
Вземаме символичен гроб и го правим на истински.
-Точки за ирония. -Точки за това да бъдеш наистина болен.
Вземаме го от там, отърваваме се от него и готово.
Хора, хора. Почакайте минутка.
Да почакаме, за какво?
Наистина ли искаме да направим това?
Никой не иска да го направи, Ариа, но трябва.
-Наистина ли? -За какво говориш?
Не мога да продължавам така. Беше ми достатъчно.
Всеки път правим това, единствените гробове,
които копаем са нашите.
-Какво трябва да направим? -Да си тръгнем.
Да оставим Арчър Дънхил на червеите.
Не трябва ли да бъдем сигурни, че той е долу?
Е, какво правим, ако той не е там?
Не виждате ли? Това не свършва.
Ако искаме да спрем лудостта, трябва да спрем да се държим като луди.
Луди и уплашени.
Тя е права.
Ако не си тръгнем сега, може да
пропълзим долу с него.
Сериозна ли си?
Ако не си тръгнем, ще свършим точно като Мона.
Дами нуждаете ли се от помощ?
Езра и Кейлъб ще се чудят какво ни се е случило,
ще започнат да ни търсят.
Няма да е трудно да ни намерят.
Хора, какво ще правим?
Ще кажем истината.
Как казването на истината ще ни измъкне?
Няма да се измъкнем.
Значи, това е ?
Може би ако изслушат Мона
ще получим малко милост.
Полицията не се интересува от милост
искат справедливост.
Да. Правосъдието е кучка със завързани очи.
Тялото във фермата е идентифицирано
като Арчър Дънхил.
Чувствайте се като у дома си,
трябва да направя нещо
и тогава ... ще говорим.
"Чувствайте се като у дома си?"
Господи, те е непокорна.
Тя какво прави тук?
Не знам.
Имам копие от признанието ти.
Бих искала да минем още веднъ основните моменти.
Разбира се.
Ами...
Аз убих Арчър Дънхил.
Блъснах го с кола, която откраднах, и зарових тялото в гората.
После то преместих, където го намерихте.
Защо би го убила?
Не беше добър човек.
Изигра ме да му помогна да краде от семейството ми.
Той беше самозванец.
И планираше да убие племенничката ми.
Каза ми, че ако опитам да го спра,
ще каже на полицията,
че съм убила сестра си.
Ти ли уби Джесика ДиЛорунтис?
Да.
По този начин Дънхил ме изнуди да върше неща.
Трябваше да го убия.
После опитах да го покрия.
Как?
Уговорих се с някого,
за да изглежда сякаш Дънхил е все още жив.
Кой е съучастникът ти?
Няма да ви кажа.
Този човек няма идея какво съм направила.
Виновен е единствено, че помогна на някого в беда.
Знаеш ли защо племенничката ти и приятелките й
бяха във фермата тази вечер?
Трябва да са ме разкрили.
А вие щяхте да обвините тях.
Трябваше да направят нещо.
Моля...
прочети отново показанията внимателно,
поправи грешки, ако има.
Благодаря.
Свободни сте да тръгвате.
Съжалявам за причиненото неудобство.
Какво?
Мери Дрейк призна, че е убила Арчър Дънхил
и собствената си сестра.
Показанията й са пълни с важни детайли
как е поправила колата и си е взела душ в обора на Спенсър,
което обяснява наличието на кръв и стъкла.
Знами просто ще ни пуснете?
Ами, не сте направили нищо нередно.
Нали?
Мислехте обратното до скоро.
Областният прокурор е лесен човек.
И обича случаи, написани със силни и твърди изречения.
Мога да му дам Мери Дрейк и логична история за нея и Дънхил
Или мога да му дам кутия със крайни теории
които може и да са истини...
но никой не може да го докаже.
Знам коя версия иска.
Вярваш ли на Мери?
Убедена съм, че Мери Дрейк е виновна
за поне едно от убийствата.
Тя уби сестра си.
И това е достатъчно да я пратя там, където не може да нарани
повече никого.
Вярваш ли, че тя е убила Арчър Дънхил?
Това е което вярвам
и това, което мога да докажа
са две различни неща.
Прибирайте се.
Вие не сте престъпници.
Не съвсем.
Опивайте се и запомнете това.
Лейтенант Танър!
Искам да говоря с нея, моля ви.
По- добре е да не го правиш.
Тя направи това за вас. Не я карай да обяснява.
Обадихме се на д-р Съливан
и тя ще бъде тук до няколко часа.
Ще бъдете добре.
Съжалявам Мона.
За какво?
Че ти показах играта и те въвлякох в това.
Но ти се нуждаеше от мен.
Не знаеш какво е чувството.
Ти се нуждаеше от мен.
Точно, както ти се нуждаеше от мен, за да се грижа за Шарлът
след всички тези ужасни неща, които направи.
Съжалявам, провалих се.
Нищо никога не става по начина, по който се предполага.
Какво искаш да кажеш?
Всички тези планове,
всички тези лъжи,
и накрая нямаш нищо.
Как те кара да се чувстваш?
Моля те, Мона, н-недей.
"Моля те, Мона, недей."
Сега знаеш какво е да бъдеш истински изплашен.
Начинът, по който ни караше да се чувстваме.
Кажи лека нощ на света, хулиган.
Слушай ме.
Този вкус в устата ти
такъв е вкусът на умирането.
Свиквай с това.
Защото ще се задавяш с него всеки ден до края
на твоя дълъг нещастен живот.
Знаех си, че нямаш смелостта.
Те никога няма да те обичат.
Причината поради, която полицията никога не намери оръжието на убийството, е
защото търсиха за нещо скрито.
Не беше скрито.
Беше точно там
през цялото време
в камбанарията...
чакайки Шарлът да дойде.
-
Внимавай.
Мъртво е.
Чакай, ние ли завършихме играта или Мери Дрейк?
Мона го направи.
Когато ни каза какво се е случило с Шарлът.
Не знам кой го е направил, но приключи.
Все още не знаем кой го е направил.
Е, не е била Мона
и Мери Дрейк ни спаси от A.D като призна.
А.Д. няма повече преимущество,
няма нищо, с което да ни заплаши.
Сигурна ли си за това?
Не съм сигурна за нищо.
Не е истина.
Сигурна съм за едно нещо, сигурна съм във вас.
Добре, да се махаме от тук, преди нещата да сe объркат.
-Добра идея. -Съгласна съм.
- sync and corrections by Mr. C - - www.addic7ed.com -