Здравейте, аз съм д-р Родерик Кембъл. Знам, че екипа ви
вече използва някои от нашите ресурси.
Бих искал да ви предложа да станем партньори.
Чуйте, оценявам предложението ви.
Но се боя, че не в това е проблема.
-
Какво правиш?
Давам ѝ спомени.
Осъзнаваш ли какво направи?
Сега трябва да живея със спомена, че
обичам някого, който едва познавам.
15 юли започна
като мирен протест. - Обаче, вашият мирен протест
уби моето малко момиче.
Той знае какво са направили на Пулс.
Да видим какво мога да разбера.
Грейс чака ли ме?
Грейс я няма.
Какво искаш да кажеш?
Умря преди 4 години.
Не говори така.
Кармен, трябва ми информация.
- Какво искаш от мен? - Цената си ти.
Ако се обадя, ще направиш точно каквото искам.
Нещо възпрепятства портала.
Единственото нещо, за което знам, че може да изключи
силите на мутантите е...
Пулс.
Той беше най-добрият ми приятел.
Пулс, аз съм. Джон.
Знаеш ли какво е това?
Не.
Но сградата тук...
Познаваш ли мястото?
Това е Федералната сграда
в Батън Руж.
Някои хора, които преследвах бяха хвърлени там.
- Какво се случи с тях? - Не знам.
Изчезнаха.
В тази сграда ще са отговорите за случилото се с Пулс.
Финикс, Аризона Четири години по-рано
Здравейте, госпожо. Аз съм ветеран -мутант, който служеше в Афганистан.
Баща ми пък е служил
в Персийския залив.
Много от мъжете, които командвах бяха ранени там.
И сега се опитваме да съберем пари за жертвите
от нещастието на 15 юли.
Така, че каквото и да направите,
ще го оценя.
Баща ми ще го оцени. Ние можем всичко да оц...
Може би друг път.
Събираш пари за Далас?
Това шега ли е?
Шега?
Не, не е шега.
Това е за пострадалите
от инцидента на 15 юли.
Хората пострадаха от мутантите.
Много се изнерви.
Вие нападате страната, и сега молите за пари?
Хей, аз защитавах тази страна!
Разбираш ли? Служих два пъти!
Имаш ли някаква идея колко много хора умряха там?
- Джон, Джон, забрави го. - Можеш ли да повярваш в това?
Тоя обвинява нас за случилото се.
Хей, той е просто идиот.
Не му доставяй удоволствие.
Тук са.
- Да ги хванем! - Какво има?
- Махни хората от улицата!
Всички да се отдалечат! Залегнете!
Хей, мутанти!
Огън!
- Synced and corrected by VitoSilans - -- www.Addic7ed.com --
В НАШИ ДНИ - Ехо, да не прекъсвам нещо?
Не, просто размишлявам.
Потърсих тук-там за Пулс.
Нямам нищо потвърдено,
но се носят слухове за мутанти, които преследват други мутанти
в услуга на Стражевите служби.
Пулс може и да не е единствения.
Ние едва се оправяме с хората.
А ако тръгнат срещу ни в комбина с мутанти, с нас е свършено.
Нещо повече за федералната сграда
в Батън Руж? - Да, Проверих я.
Главен съд за мутанти от Югоизтока.
Рийд Стракър е работил със съдията там,
така, че може да има информация за програмата.
Ако не можем да влезем вътре,
може поне да разберем какво се случва, по дяволите, там!
Искаш да кажеш, да влезем с взлом?
Е, не очаквам да ни постелят килимче.
Виж, Джон, знам, че не е точно така, както обикновено правим нещата,
но... - Не ме е грижа. Това, което направиха
на Пулс, промени тяхната игра.
Може би е време ние да променим нашата.
Човече, всичките тези бегълци.
Радвам се, че това ни отмина.
Най-малкото, имаме истински легла.
Смяташ ли, че ние сме причината за тази лудница?
Стражевите служби откачат заради нас.
По някакъв начин вината е и наша.
Йее, благодаря за обиколката сред виновниците.
Искаш ли да се откажеш от леглото си?
Знам.
Млъквай и донеси още вода.
Добро момче.
Хей?
Да има с друго?
Освен със салисбърийска пържола?
Всички са еднакви.
Добре, чакай.
Грижиш се за
бегълците?
Как се казваш?
Името ми е "Имам си работа".
Но, ако вече си я свършила?
Аз съм Уес.
Приятно ми е да се запознаем... Уес.
Скайлър, имаш високо кръвно.
Някаква идея защо е така?
Колко често използваш силите си?
Не знам. Два-три пъти на ден?
Всеки път, когато търся храна.
Толкова често? Аз...
От колко време продължава това?
Около две години.
Няколко деца-мутанти и аз
открихме място под І-85
докато стражите не ни откриха.
Добре, сега искам да идеш да хапнеш, става ли?
Става.
Не е зле.
Тренирала ли си някога?
Не съвсем.
Ти тренираш сега.
Слез по стълбите, да ти дадат някакви дрехи.
Ух, извинете ме.
Ще да обучаваш тези деца
за какво по-точно?
За бой.
- Сериозно? - Да.
Те са били преследвани.
И това изглежда по-подходящо, вместо да плетат.
Кларис,
Има федерална сграда в Батън Руж,
в която трябва да влезем.
Знам, че има много въпросителни, но мислим,
че вътре може да има информация
за Стражевите служби и какво са сторили на Пулс.
Това ли е всичко?
Това ли е всичко, за което трябва да си говорим?
Нуждаеш се от стария си приятел от казармата
и аз просто трябва с едно намигване да те вкарам в сградата?
Аз съм просто подвижна врата ли?
Добре.
Ако ти не искаш, аз ще го направя.
Твоята приятелка с фантазиите изпусна част от тях в главата ми
без да ме уведоми
или, не знам, да ми поиска позволение.
Фантазии, с които съм сигурна, че си ок,
защото са свързани с теб.
Добре.
Съжалявам.
Помолих я да не го прави, но... - Но, когато тя го направи,
ти реши да си замълчиш. - Беше въпрос на живот и смърт.
Тя го направи, за да спаси екипа.
А след това, все още се нуждаехме от твоята помощ.
О! Аха, разбрах.
Не си ми казал, защото си искал да продължиш да ме използваш.
Не ми помагаш.
Имам мои проблеми, които да решавам.
Мои хора, които да открия.
Хей!
Може би, мога да ти помогна.
Не моля за помощ.
Просто искам да знам.
Когато работихме
заедно в склада
и останахме сами...
Начинът, по който ме гледаше.
Беше ли истински?
Ъм, сложно е да се отговори.
Е, тогава си късметлия.
Ще ти помогна да опростиш нещата.
Кларис, хайде, де!
Кларис!
Слушайте! Всеки трябва да разбере нещо тук.
Това място не е просто скривалище за мутанти.
Борим се и с неприятелите.
Въпрос е на оцеляване.
Рийд, можеш ли да ни разкажеш за сградата?
Иска ми се да знаех повече. Някои от случаите ми
бяха прехвърлени към Батън Руж.
Съдията там се казва Джеймс Кресги.
Той се занимаваше с повечето от случаите ми.
И колко хора изчезнаха там?
- Рядко се случваше.
Всичко, което ми казваха, беше, че някои от случаите,
които разследвах, са минали към специална федерална програма.
А никога ли не попита защо?
Не обсъждаме това.
Сега е важно да вземем папките с информацията.
Ако Кларис може да ни вкара вътре, тогава...
Няма такава възможност. Кларис, ъм, ...
Тръгна си.
- Няма я. - Какво? Просто си тръгна?
- Защо пък ще го прави!? - Няма значение.
Трябва ни друго решение на проблема.
Ще пробвам да влезем отзад.
Там има стоманобетон. Да го отрежем,
ще ни отнеме поне половин час.
Тогава ще го направя по-бързо.
- Не става. - Аз мога да ви прекарам от там.
Анди!
Е, какво? Това е само стена.
Справям се със стените без проблем.
Ти и аз трябва да си поговорим
за това, когато... - Наистина ли ще го направим пак?
Да говорим за това как само възрастните могат да правят нещо ли?
Сам го каза. Става въпрос за оцеляването ни, нали?
Да, така че, ако Стражевите служби ни проследят,
децата ще са също толкова прецакани
колкото възрастните, ако не и повече.
Мога да ви преведа през стената
по-бързо от всеки друг тук.
Време е да ме оставиш да помогна.
Кофа за урината.
Скалпел.
И ти си съгласен?
Да вземете Анди ли?
Не знам, може би... Може да е за добро.
Не сме излизали с него,
откакто бях в затвора.
О! Не казваш нищо за връзката между баща и син
като например: те разрушиха федерална сграда.
Най-доброто ни попадение.
Приемам го,
което не значи, че ми харесва.
Ей! Ще внимаваш, нали?
Иска ми се да мога да съм там.
И ти ще ми липсваш.
Виж какво видяхме, Джон.
Ще си нужен тук.
Ще се оправим, спокойно.
Добре.
Всичко е качено. Готови ли сме?
Анди, стой до баща си.
Не, че ще имам някакъв избор.
Ще сме в камиона.
Ще се видим.
Ей?
Взеха ми венчалната халка. В затвора.
Съжалявам.
Дори не сме говорили...
Знам, знам.
Ще говорим.
Просто се върнете живи и здрави.
Всичко наред ли е?
Просто гледам как татко и брат ми се готвят да тръгнат.
Странно е как до преди три седмици,
най-лудото ни приключение беше... Сикст флагс.
Сигурен съм, че ще са добре.
Вече в нищо не съм сигурна.
Ти, ъъ...
Искаш ли да говориш за това?
Може би друг път.
Трябва да се връщам на работа.
СТРАЖЕВИТЕ СЛУЖБИ
Агент Търнър, какво правите тук?
Не трябва да сте тук! - Знаеш ли какво е да изгубиш
дъщеря си два пъти?
Нямаш представа през какво минах.
Какво гледаш, Суарес?
Джейс.
Кога беше последният път, когато спа?
Не си в състояние да работиш. - И какво друго да правя?
- В принудителен
отпуск си.
Всички страдахме за теб и Паула.
Но не трябва да си тук.
Охраната ли ще извикаш?
Кажи им, че ще бъда в офиса си.
Свържете ме с д-р Кембъл.
Може би искате да си починете.
Остава още доста път до Батън Руж.
Може би по-късно.
Не си го правил от доста време.
Дам.
Момчетата от училище мислеха, че е странно.
Така и не поговорихме за това, което се случи
с теб в училище.
Знаеш, че се опитах да помогна.
Срещнах се с възпитателя ти.
Да, знам. Знаеш, че това е...
истинската причина тези момчета да ме преследват
онази нощ в салона, нали?
Иска ми се да беше говорил с мен за това.
Преди да е станало късно.
Кога?
Когато се прибираше в полунощ ли?
Може би имаме възможност да говорим за това сега.
Сега, когато сме в багажника на горещ камион и пикаем в кофа.
Не мисля, че трябва да оставим кофата
между нас, а?
Слушай, аз просто...
Отбий!
Ченгета.
Тихо!
- Книжката и регистрационния талон. - Ето.
Ще трябва да отворите багажника.
Вътре има... Просто... няколко кашона.
Добре, покажете ми ги.
Ама, ама аз наистина закъснявам за Денвър.
Името Ви се появи в списък, изготвен от Стражевите служби
Да видим какво возите.
Ако опита да влезе, мога да се бия с него.
Да се биеш? Абсолютно не!
Пфу! Вие двамата, загасете лампите!
Може би ще успея да ни скрия.
Няма къде да отидем.
Преди да я излъча, поглъщам светлината.
Мога да погълна достатъчно...
тогава няма за какво да се тревожите...
Пазете тишина!
Някакви, ъъ, земеделски стоки?
Предстои Ви дълъг път до Денвър.
Почивате ли си?
Нещо тук, за което трябва да знам?
Прост, ъм.. просто мразя да закъснявам!
Отвори го.
До 17, имаме искане за помощ
на 51-ва отсечка.
Офицер иска помощ.
Прието, идвам.
Добре. Лек път!
Благодаря.
Може би леко на ляво.
Мисля, че е време
да помислим за укрепването на това място.
Така и не каза,
как мина разговорът ти с Кларис?
Тя се махна.
Значи, бих казал, че не много добре.
Очакваното се случва.
Ако говориш за Пулс, не беше твоя грешката.
Как може да си убедена в това? Аз го оставих!
И после Стражевите служби го взеха.
- Мислел си, че е мъртъв. - Но съм грешал.
Трябваше да го спася!
Почвам да си мисля, че вероятно Екс-мен е направил грешка...
Избирайки мен за част от подземния свят.
Джони, не мислиш правилно.
Знам, че искаш да живееш като баща ти
и правиш всичко, което можеш.
Но не е достатъчно. Имаме повече бегълци,
отколкото можем да спасим.
Едва мога да защитя няколко ветерана.
Избран си поради някаква причина.
Екс-мен каза, че войната идва.
Обаче не казва, че ще я спечелим.
Явно ще останем тази вечер, нали?
- Да. - Добре.
Изглежда ще сме тук до утре сутринта.
Предполагам, че има много полиция по пътя.
Винаги сме говорили да идем на пикник.
И ето ни... в пущинака.
По-късно можем да поплуваме
в локвата зад баните.
Мога ли да питам нещо?
Боли ли...
когато ползваш силите си?
Ъм, не. Защо питаш?
Като гледах Маркос одеве, и...
Видях колко усилия му костваше.
При мен не е така.
Повече прилича на... крещене.
Знаеш, че трябва да вложиш нещо от себе си,
но не е като... Обаче си струва като се получи.
Всъщност, се чувствам добре,
когато разкъсвам неща.
- Забрави. - Не, Анди...
Съжалявам, аз...
Просто, това, което правиш
може да нарани някой.
Да убие някой.
Трябва да си трая ли?
Най-накрая съм добър в нещо
и ти ми го забраняваш?
Просто искам да си горд с мен.
Всичко, което искам е да внимаваш.
Рийд? Шофьорът има питане за маршрута утре.
Добре... Само секунда.
Не, няма проблем. Ще ида да хапна нещо.
- Нещо търсиш ли? - Ъъ...
Джон каза, че тук има учебници,
обаче не мога да разбера метода на подреждане.
Еми, защото няма такъв.
Всичко е натрупано едно върху друго.
Аха, Добре,
значи можем да отворим разкошен магазин за евтини стоки.
Тук.
Ето ги.
Какво ще правиш с тях?
Искам да отворя училище, като започна с Анди и Лорън,
за всички деца-бегълци.
Как се сдобихте с тези учебници?
Стражевите служби обичат
да хващат семействата, когато си взимат деца от училище.
Така ги прибират всички на веднъж.
Деца, запомнете:
навън ще го правите постоянно.
Което означава, че тук трябва да се упражняваме.
- Готов ли си? - Ъхъ.
Три, две...
Не е зле.
- Аз ще съм следващия. - Добре.
Мислиш, че се шегувам ли?
Както и да е.
Май не разбирате.
Ще сте зависими един от друг
просто, за да оцелеете.
Ако искате да можете да се справите от вън,
трябва да се потрудите тук!
Лорън, ти си следващата.
Ъъ...
Какво си мислиш, че правиш?
Това е дъщеря ми.
Да, и тя има тренировка точно сега.
- Уф... - Ако това те удари,
ще заболи... Отдръпни се.
Да се отдръпна? Не си спомням да съм разрешавала
да замервате децата ми с остри предмети!
Мамо!
Какво, трябва да я накарам да ти поиска подписано съгласие за това?
Тя има сили.
И трябва да знае как да ги използва.
Добре, ама не по този начин.
Съжалявам, Лорън.
Мамо, моля те!
Да вървим.
Хей?
Неволно чух, че си
говорихте за неговите сили.
Да, но май не се справих много добре.
Трябва да продължиш обаче.
За него ще е по-лесно, ако има с кой да говори за това.
Особено, ако този някой е баща му.
Искал ли си да бъдеш баща?
Да.
Да, предполагам, че да.
Те ще ставаш баща.
Ами ти? Искаш ли?
Не знам.
Почти не познавам баща ми,
дори и преди да ме изхвърли, защото съм мутант.
Бях най-големия.
Трябваше да управлявам семейния бизнес, да изглеждам добре.
Малко е да се каже, че го разочаровах.
Слушай,
ние не сме бащите си.
Да.
Тогава как се справяш
с това да си родител?
Май не много добре.
Но ще ти кажа следното:
Какво и да сторят, няма да ги обичаш по-малко.
Започни от там и...
дай най-доброто от себе си.
Агент Търнър.
Обърнах се към някои приятели
в столицата, за да ви възстановят на работа
и да ги убедите, че все още сте отдаден на каузата.
Наистина?
Благодаря Ви!
Още нещо. Преди време обсъждахме
децата на Стракър,
ако си спомняте. - Да, помня.
По онова време данните бяха ограничени.
Добре, сега вече Ви вярвам и не искам
да ограничавам повече достъпа ви до техните файлове.
Разбира се, мога да се обадя обратно на моите приятели във Въшингтон
и да им кажа, че не сте готов.
Не, не е необходимо.
Добре. Каквото имате,
пратете ми го в офиса.
Веднага.
Е, в такъв случай...
да се връщаме на работа.
БАТЪН РУЖ, ЛУИЗИАНА Скъпа, пред съда в Батън Руж сме.
Малко по-защитен е, отколкото си мислехме.
Колко малко е това "малко"?
Уф, трябва да намерим друг начин за влизане.
Анди мисли, че може да ни вкара през подземния паркинг
на съседната сграда,
построена на калкан със съда.
Сигурен ли си, че хлапето няма
да събори цялата сграда?
Е, той е неопитен,
но може да се справи.
Ще внимавате, нали?
Да. Как е бебето?
Охо! Вече ти липсва ли?
Мога да ти пратя снимка от сутрешното ми повръщане,
ако искаш. - Съгласен. Обичам те!
И аз.
Лорна,
знам, че се опитваш да помогнеш на децата,
но не е ли по-добре да им дадем бъдеще?
Възможност да живеят нормално след битката?
Да, прекрасна идея!
Но най-вероятно ще им се наложи да се бият до края на живота си.
Не искам това за моите деца!
Виж, какво могат да правят твоите деца...
е доста по-различно, от това, което могат обикновените деца.
Тяхната сила е много голяма.
Разбираш ли? Те имат нужда да се развива...
Те имат нужда от нормален живот!
Те са мутанти.
Това...
Това е тяхното ново нормално!
Къде отиваме?
На гробищата.
Страхотно е, нали?
Ела за секунда.
Казах на майка ми, че се връщам след малко.
И ще се. Просто в момента си почиваш
Иначе...
Какво е станало с нея?
Не я кефи да тренираме с "Магнитното момиче"
Не знам.
- Все още не е свикнала със силите ми. - Хмм..
Тя не ме познаваше до преди няколко седмици. Не знаеше какво/каква съм.
Никой не знаеше.
Чакай,значи...
просто си се крила?
Защо?
Някога искала ли си нормален живот?
Не, наистина, това, което направи...
Криейки през цялото време....
Това звучи зле.
Кофти е.
Да се преструваш, все едно всичко е било наред.
Да броя дните до завършването,и за това се преместих във...
и за това се преместих във...
Флоренция.
Или нещо такова.
Но предполагам,че нищо такова не ще се случи.
Добре дошла в Флоренция.
Ехаа..
Дори водата се помръдва.
Да... Азз.. не съм го правил(а) преди.
I think you're making me better.
Не
Не е ли това Рим?
Мисля, че е Ватиканът.
Оу..
Аха, добре..
Моя грешка, видях го в една реклама.
Красиво е.
Да.
Лорън!
Трябва да вървя.
По-голямата част от сградата е запечатана,
така че ще им трябва повече време да ни намерят.
И все пак ще бъде на косъм.
You can break that wall, we're in.
Ок, хлапе - давай.
Да го направим.
Анди, Анди, какво правиш.
Трябва да се върнеш при камиона.
Видя ли? Напрао ги убивааааааааааам!!!!!
Нямаме време за това. Трябва да стигнем там веднага.
Придържай се към плана. Върви.
Хайде!
Тази е.
Побързай, вземи папките за мутантите.
Мисля, че ги взех.
Готов ли си?
Да.
Да, това е всичко. Взе ли хард дисковете?
Ще ми отнеме минута.
Няма да стане по-добре, ако ги стопя.
Хайде, да тръгваме!
- Втория етаж! Тръгвайте! - Хайде, по-бързо!
Идват. Колко остана?
Почти свърших.
Ето,
взех ги.
Тръгваме!
Хайде! Хайде!
- Какво правиш? - А ти какво си мислиш, че правя?
- Прикривам следите ни. - Не бива.
Не бива какво? Тези хора се опитват да ни убият, човече.
Искаш да им оставиш благодарствена бележка ли?
Ей, току-що
получих съобщение от щаба в Алфарета.
- Какво се е случило?... Ударили ли са ги?
Да. Измъкнали са половината си хора.
Идват към нас.
Тук? Ама тук отдавна е пренаселено!
капацитета си най-малко със 78%! - Мм, дам,
Тази цифра и по-зле ще става.
Хора, съжалявам! Ала нямаме избор.
Трябва да направим нещо. Трябва да им намерим място.
- Добре - Ще се справиш
Добре
Добре ли си?
Да.
Да, добре съм.
Как мина с Маркос в Бейтън Роуг?
Получиха това за което отидоха.
Без Кларис? Значи не винаги
е нужен портал.
Това, което направи...
това, което й направихме, не е правилно.
Наистина? Защото това спаси животи.
Премълчахме истината от нея.
Ако и бяхме казали по-рано,
можеше да се махне от нас по-рано,
хората ни щяха да умрът.
Джони...
Всичко е наред.
Разбирам, че успя да се измъкнеш, но Пулс (Pulse) не успя.
Трябва да продължиш напред.
Не можем да го направим.
Защо не?
Защото...
Защото сме във война?
Това просто означава, че всичко, което имаме е тук и сега.
Това е Маркос.
Къде си?
Почти се върнахме
Това е добре.
- Да, не съм сигурен,че е това. - Той е още там.
- Две коли се върнаха. - Имахме ченге.
преследваха ни последните няколко мили.
Не чувам сирени, но нещо ми се струва, че не е както трябва
- Излязло ли е нещо по станциите? - Не, нищо.
Той е на радиото.
Провери трафик полицията
да видим дали има някакви новини
да избегнем магистрала Бъфорд.
Има ли нещо?
Да, има.
Знаят, че идваме.
Отправят се право към полицейската засада.
Мисля, че ще се случи тук.
Защо просто не могат да отидат някъде другаде?
Няма къде другаде да отидат.
Как се случи това? Помислих, че са се измъкнали.
- Помислих, че... - Ченгетата ги спряха
когато отиваха.
Не откриха нищо,
но шофьорът каза, че отиват в Денвър,
и когато камерите на тол-постовете в Батън Руж ги прихванаха...
Добре, как ще ги спасим? Не можем просто да ги оставим!
Уес може да помогне.
Ти го видя на тренировките. Той може да създава илюзии,
миражи, които да
заблудят полицията.
Това може да проработи.
Отивам да го повикам.
Искам и аз да дойда.
Ако планът не сработи, ще имате нужда и от мен.
Върви!
Върви, преди да съм размислила.
Добре, идваме.
Само ще погледнем за секунда.
Не искам да ви хванат.
Довери ми се. Ще стоим далеч от погледа им!
Не забравяй, че
не сме сигурни, че ченгетата са след нас.
Може и нищо да не е.
Лоши новини.
Не е нищо.
На позиция сме.
Контакт след приблизително 2 минути.
Тук са.
Не можем да обърнем. Зад нас са.
Маркос, кажи на шофьора да продължи да кара напред.
Разбра ли ме? Да не спира.
Ние ще се оправим с останалото.
Сигурна ли си?
Довери ми се.
Поларис има план.
Томас, каквото и да става пред теб,
продължавай да караш.
Как ще се измъкнат през блокадата?
С твоите щитове.
Достатъчно здрави ли са, за да
мине по тях тир?
Не знам. Никога не съм пробвала.
Само ти трябва малко настройка.
Не мисли за нищо.
Забрави за всичко друго, освен за целта!
Аз ще ти кажа кога.
След това, всичко зависи от теб.
Никога не съм правил нещо толкова голямо.
Тогава гмурни се в дълбокото.
Идват.
Говорят Стражевите служби:
Спрете незабавно, или ще стреляме!
И ние така ще си седим тук и нищо няма да правим!?
Трябва да останем спокойни.
Ама, тате, те казаха, че ще ни убият!
- Имаме план. - Но аз мога да помогна!
Трябва да сме единни, хлапе!
Анди, послушай ме.
Наясно сме, че можеш да помогнеш.
Вече го доказа.
Обаче, твоите сили не са отговорът на всичко.
Точно сега,
отговорът за нас е да бъдем отбор.
Съгласен?
Говори Стражевата служба:
Повтарям, спрете незабавно
или ще стреляме!
Изчакай.
Подгответе се да откриете огън!
Огън!
Сега!
Добре ли си?
Анди?
Тръгвайте!
Всички да ги преследват!
Движете се, движете се!
Уес, сега!
Бързо! Бързо!
Ами ако последват тира в дясното платно?
Какъв тир?
Добре, всички да ме слушат!
Вярваме, че мутантите от блокираното шосе
са част от същата клетка,
която нападна съда в Батън Руж.
Те откраднаха жизненоважна класифицирана информация...
и трябва да ги заловим.
Искам да следите всички мобилни телефони
в радиус от 50 мили от мястото на блокадата.
Мониторинг на заподозрени имена, ключови думи, повторение на фрази...
всичко, което звучи като кодирана комуникация.
Кои са номерата на телефоните?
- Какво каза? - Казах: "Кои са номерата?".
- Всички. Не бях ли ясен? - Но без съдебна заповед...
- Но според... - Пет пари не давам за
съдебните разпореждания. Искам да го свършите!
- Някакви въпроси? - Не, сър.
Хващайте се на работа.
- Мм. - Хей.
Изглежда вкусно.
Сложил си точно колкото трябва вода.
Не ми е първото канче супа.
Връща ме в студентските години.
Наистина?
Тук е точно като в университета!
Липсваше ми, докато беше на път.
Да?
Имам нещо за теб.
Тук има склад с купчина стари неща и...
Уау!
Помислих си, че това може да замени твоята халка.
- Красиво е. - Ахам.
Напомня ми за теб.
Какво мислиш?
Май трябва да си поговорим сега.
Май трябва първо да говориш с него.
Мм.
Ей?
Нека ти изясня нещо.
Винаги съм се гордеел с теб.
Винаги.
Чуваш ли ме?
Да.
За каквото и да си мислиш, можеш да го споделиш с мен.
Искам да го чуя.
Без значение какво.
Мисля, че...
ти трябва да играеш с обувката.
Разбира се.
Винаги съм играл с нея.
Да.
- Ей? - Хмм.
Здравей?
Аз съм.
Хващам те в неподходящо време?
Кармен? Какво искаш?
Да изпълниш другата част от споразумението ни.
Аз те викам, ти идваш. Помниш ли, любов моя?
Помогнах ти да спасиш твоето магнитно момиче.
Време е да ми се отплатиш.
Ако не искаш, следващото ми обаждане ще е до Стражевите служби.
-- www.Addic7ed.com --