- _ - 71 сгради са се взривили или запалили.
Елиът, кажи ми какво мислиш че си направил.
Извинявай. Не знам дали мога да го кажа.
Независимо какво се случи сега,
всичко ще е наред.
Трябваше да съм вкъщи при семейството ми.
Брат ми сигурно откача в момента.
- Ще се върна по късо. - Какво правят нормалните хора
кога се натъжат толкова?
Аз взимам морфин.
Ако това което открих е истина, знаеш ли какво значи това?
Че може да оправим цялото това нещо.
Всичко в тази стая е тук за да разкаже история.
Ако нещо ни се случи...
Ако не се върна до компютарат ми,
email-ът ще се прати автоматично.
Не, не правете това.
Спри!
На някой който вярвам.
Баща ти те е бутнал през прозореца?
Счупих си ръката. Отидох в болница.
Бях ядосан.
Мразех се.
Добре е. Ще излезе от системата ми
преди филма. Не се притеснявай.
Ето.
Добре. Изсипи ги ето тук.
Хайде. Знаеш какво да направиш.
Хайде, хлапе. Разклати ги.
Какво? Не искаш ли?
Казах ти че не искам да идвам.
Знам, но...
Филмовата вечер е. Да не би да е филмът?
Мислех че искаш да гледаш "Плитък гроб'
Чух че бил добър.
Ъм, може да гледаме това, ъх, "Нервните момчета".
Може би не са свършили билетите.
Искам да се прибирам.
Колко време ще ми се сърдиш?
- Казах ти че съжалявам. - Ти не съжаляваш.
Просто си болен и не искаш да си признаеш.
Прав си.
Направих някои грешки.
Ще ми се да бях по-добър баща за теб.
Моля те да ми простиш.
Мислиш ли че някога ще можеш?
Не.
Добре.
Може би трябва да тръгваме.
- Ох, Боже! - Някой да се обади на 911!
Шшш, филма ще започне.
Добре дошли. Филмът ви ще започне след малко.
Моля пазете киното чисто
като изхвърляте боклукът
в определените за това контейнери.
Храна и напитки се предлагат в фоайето.
Подаръчни сертификати са на разположение
само при специални случаи.
Облегнете се, отпуснете се, и се насладете на филма.
- Synced and corrected by VitoSilans - -- www.Addic7ed.com --
_
Когато изтриваш нещо,
избираш да го унищожиш.
Никога повече да не го видиш.
Избираш да изтриеш защото ти трябва свободно място.
Защото повече не ти трябва.
Защото вече не притежава стойност.
Това ли стана с Mobley и Trenton?
Нежелани ли бяха? Заемаха твърде много място?
_
- Не можеш да продължаваш да го правиш. - Какво?
Защо си правил чистка?
Рутинно.
Трябва да говориш с Анджела.
Не се справя добре. Последния път когато я видях,
минаваше през пълен психически срив.
Не ме интересува.
Тя трябва да се срива.
Хубаво.
Спомням си че тя беше до теб
когато ти имаше своите моменти.
- Няколко пъти. - Явно съм задник.
Минаха три седмици.
Не си напускал апартаментът си.
- Започвам да се притеснявам за теб. - Недей.
Това нещо с атаките, това не си ти.
Дори и да е бил той, съм бил аз.
От къде знаеш че той го е направил?
Има ли значение, Дарлин?
Той получи каквото искаше. Нали?
Освен, изчакай минутка. Не.
E Corp ще се оправят благодарение на Ecoin.
Той със сигурност не го беше предвидил, нали?
Опаа! Ох добре.
Утешителна награда, поне по
някакво чудо ни се размина с всичко.
Да, разбира се, няколко добри човека трябваше да умрат
за съжаление. Но кой ги брои
вече? Прав ли съм?
Имам в предвид, че той си се справя фантастично.
Ако за това е всичко, ти все още можеш да се отървеш от него.
Не разбираш. Опитах всичко.
Лекарствата, терапията...
По дяволите, даже сам се набутах в затвора.
Той не си тръгва.
Той не си тръгва защото аз исках това.
Харесва ми.
Да го духаш.
Наистина ме плашиш много в моментът.
Не се опитвам да те уплаша.
Просто...
Просто ми дай малко време.
Трябва да намеря собствен начин да се справя с това.
Не ти вярвам.
Имам чувството...
Имам чувството че се предаваш.
Просто ми позволи да остане при теб.
Това ще ме накара да се почувствам по-добре.
Моля те.
Искам просто да остана сам.
Дай ми малко време. Ок?
Ето какво.
Мини утре, ще се напушим,
и ще гледаме "Careful Massacre."
Дори не е хелоуин.
От кога започнахме да следваме правилата?
Ще ми хареса.
И на мен.
Само за днес. Ще ми направиш голяма услуга.
Разбира се. Той на практика е семейство.
Ще и донеса играчките и храната.
Тя харесва това лилаво патладжанесто нещо.
Знам. Ти, ъх, го остави тук
последния път.
И имам малко храна от вчера така че сме добре за днес.
Изтриване. Когато направиш това решение,
винаги го има моментът на колебание.
Това дразнещо "Сигурен ли сте?" прозорче.
И тогава трябва да вземеш решението.
Да или не.
Да означава да отърва себе си и светът
от Mr. Robot завинаги.
Това включва и теб.
- Заповядай. - Мерси.
Следващ?
Може би е нещо което трябваше да направя
отдавна.
Следващия.
Това е Твърдия Анди най доброто качество,
горния ред, всичко моркови продукти.
Няма ментета или дизайнерска
от поточната линия на фармацевтите.
Имам Амфетамин, Ексове, Мета, Оксикодон,
Алпразолам, Окситоцин... Морфин.
Госпожа Емма.
Тя е добра.
Тези идват направо от заводът производител
в Джърси. Както казах,
стоката на Твърдия Анди е винаги чиста.
Чиста като сливата на леля ти.
- Ще го взема. - Перфектно.
- Нека ти взема бутилка. - Цялото пликче.
Това е цялото ми количество.
Тогава, току що направи лесна продажба.
Припомни ми.
От къде се познаваме, пак?
Препоръчаха те. Имаме общ приятел.
- Свали си блузата. - Стига човече.
Току що ме провери от вън.
Казах да свалиш шибаната блуза.
Виж, хората обикновено не идват тук
опитвайки се да купят цялото ми количество
освен ако една от три предпоставки не е на лице.
Едно, са си навиряли носът в някакъв космат задник
което ще установим скоро. Панталоните, също.
Две, опитваш се да го препродадеш на моя пазар.
Но... не ми изглеждаш като тъпанар който иска да умре.
Завърти се.
Което остава три.
Животът е толкова непоносим, бебчо?
Сладко момченце като теб. Ммм.
Насладата която мога да ти дам.
Толкова жалко.
Може би ти наистина искаш да умреш.
Какво искаш?
Бях приятел на брат ти.
Mobley.
- Имам в предвид, Sunil. - Изчезвай човече.
Чакай.
Исках да се сбогувам с него.
Чудех се дали можете да ми кажете къде да отида.
Това дебело копеле не заслужава да се сбогуваш с него.
Знаеш ли колко навреди на кариерата ми?
Фирмата е на ръбът да ме уволни.
Разбирам че минавате през трудности.
Но не вярвайте на лъжите които четете за него.
Не са истина. По всички новини е.
Какво, да не мислиш че те си ги съчиняват вече?
Фактите са там.
Той е работил с Иранците.
И въобще не се съмнявам че е бил примамен
в някаква подобна глупост. Бил е винаги издънка
целия си живот.
Просто исках да знам къде да отида за да кажа няколко думи.
И аз знам колкото теб.
Няма начин да платя за погребението на терорист.
Това е припомняне че вечерния час за градът
започва в 21:00 тази вечер
до 4:00 утре сутрин.
Приберете се и не излизайте.
Това е припомняне за вечерния час на градът
започва в 21:00 тази вечер
и свършва в 4:00 утре сутрин,
Приберете се вкъщи и не излизайте.
Местите ли се?
Напускате градът?
Моля ви господине. Не искаме проблеми.
Не съм тук за да създавам проблеми.
Просто исках да поговорим.
Моля ви, просто искаме да си тръгнем с мир.
Учихме заедно с дъщеря ви.
Исках да кажа че тя беше добър човек.
Какво искаш от нас?
Искам да знаете че тя е невинна.
Извинете, от къде казахте че познавате дъщеря ми?
Говорил ли си с нея преди да тръгне?
Знаеш ли защо е заминала за Аризона?
Не.
Просто я познавам.
Знам че не би направила това.
Шама е била жертвата. Някой и го е причинил.
Тази държава вини мюсюлманите за всичко.
Няма място повече за нас тук.
Благодаря че казахте хубави неща за дъщеря ми.
Това са много хапчета.
Болен ли си?
- Какво правиш тук? - Ти какво правиш тук?
- Къде са родителите ти? - Кой го интересува?
Не ми трябва детегледачка.
Прибирай се.
Остави ме намира.
Не знам как да се прибера.
Как така? Просто се върни по пътя по който дойде.
- От къде дойдох? - Върви направо по улицата.
И хвани метрото.
Не знам как да направя това.
Еми, как стигна тук?
Вървях след теб.
- Какво правиш? - Сядам.
Плажът не е твой.
Сериозно ли човече?
Твоите родители сигурно много се притесняват за теб.
Казах ти. Не ми трябва бавачка.
И без това, не искам да се прибирам.
Защо мислиш че сестра ми не е направила нищо нередно?
Пич, не можем просто да останем тук.
Хайде.
Ела с мен.
Сигурен ли си че това е прекия път?
Това е пътя по който винаги минаваме.
Сестра ми ме водеше от тук за молитва.
Джамията ни е на там.
Ти къде се молиш?
Не се.
Късметлия си, толкова е скучно,
и лицето ти е винаги в задника на някой.
В джамията, Шама винаги се спъваше
когато се обуваше.
Аз мога да го правя изправен без да падам.
- Искаш ли да видиш? - Не.
- Страхотно. - Ти можеш ли го?
Сигурно.
Сигурен си че това е най-бързия път към вкъщи?
Трябва да се връщам в Coney Island.
Защо?
Защото трябва да свърша нещо.
- Какво? - Лично е.
Какво е?
Нека говорим за нещо друго.
За какво?
- Не се притеснявай. - Защо?
Къде са родителите ти?
Обикновено ме оставят сам във вкъщи когато излизат.
Вратата се заключва автоматично.
- Имаш ли телефон? - Пфф, ще ми се.
Знаеш ли номерът им?
- Телефонния им номер. - Не го знам.
Днешния вечерен час започва
в 21:00 тази вечер
до 4:00 утре сутрин.
- Харесваш ли телевизия? - Не.
- Харесваш ли коне? - Не.
- Харесваш ли Wii U? - Не.
Харесваш ли кино?
Да харесвах го.
Никога не съм бил на кино.
Родителите ми казват че е твърде скъпо.
Това е гадно.
- Ще ме заведеш ли? - Да те заведа къде?
На кино.
Не. Не мога да те заведа на кино.
Казах ти че трябва да свърша нещо.
И без това сигурно не дават нищо добро.
Ако родителите ти се приберат и видят че те няма,
сигурно ще се обадят в полицията.
Колко надалеч отидоха? Наблизо ли са?
- Данбъри. - В Кънектикът?
Това е на два часа.
Чичо ми живее там. Той харесва да живее до молът.
- Той е плешив. - Това е сериозно.
Не мога да седя тук два часа.
За това ти казвам да отидем на кино.
Лъжеш ли ме само за да те заведа на кино?
Не.
Ще отидем единствено ако дават нещо добро.
Какво е "Завръщане в бъдещето"
Не можем ли да гледаме "Марсианеца"?
Шегуваш ли се?
Първо, "Марсианеца" изглежда супер зле.
Второ, никога не си гледал "Завръщане в бъдещето"?
Не. Изглежда като стар филм.
Ти не разбираш.
Днес е денят в който Марти пътува в бъдещето.
Исках да гледам филма на тази дата
от както бях на твоите години.
- Толкова странно че е днес. - Защо?
Няма да разбереш.
Защо?
Какво правиш? Току що ги развали.
Това е най-добрия начин да ядеш пуканки.
Повярвай ми.
Уоу. Добро е.
Вярно ли? Хайде.
За какво се разказва в филмът?
Трудно е да се обясни.
За пътуване в бъдещето
за да промениш миналото,
и след като се върнеш да живееш в алтернативно настояще.
Не. Ъх, не можеш да отидеш в бъдещето за да промениш миналото.
Много по-дълбоко е от това.
Той отива в бъдещето за да го промени.
Но това позволи на Биф да промени миналото,
което променя бъдещето.
Не, не, много по просто е.
Става на въпрос как една грешка може да промени светът.
Филмът "Завръщане в бъдещето 2" ще започне скоро.
Сигурен ли си че не искаш "Марсианецът"?
Хайде. Ще ти хареса.
Но "Марсианецът" има 92% на "Rotten Tomatoes".
Това е защото критиците имат лош вкус.
Извинявай за дегизировката, Марти, но се страхувах
че няма да ме разпознаеш.
Ще подържите ли моя флюс кондензатор за секунда?
Аз... аз... аз трябва да си почистя очилата.
Смених кръвта, так прибавих едни 30 - 40
години към животът ми. Също смениха
моя далак и дебело черво.
Какво мислиш?
Изглеждате страхотно, докторе.
Бъдещето. Е невероятно.
Трябва да го разгледам, докторе.
Всичко с времето, Марти. С натоварен график сме.
Кажи ми за бъдещето ми. Имам в предвид, знам че успешен,
но какво, да не би да съм, рок звезда?
Моля те, Марти. Никой не трябва да знае толкова много
- за собствената си съдба. - Добре, добре.
- Но, съм богат, нали? - Марти, моля те.
Свали си блузата.
Сложи си това яки и обувки.
Имаме мисия за изпълняване!
Хей, хайде, човече.
Виждали ли сте толкова високо момченце?
- Син суичър? - Да.
Да измъкна се.
Охх, тези обувки ме убиват.
Трябваше да отида като Lorraine от 1955г.
Оу.
Какво? Пробвай ме.
Търся джамия която е близо до детска площадка.
Masjid Al Rahman, или ислямско общество?
Хайде, ще го измислим. Имам добри приятели
и на двете места. Хайде.
Какво чакаш? Качвай се.
Дами и господа, имам лоши новини за вас.
Колкото и невероятно да изглежда,
както учените потвърждават и доказателствата
които видях със собствените ми очи, водят до заключението
че тези странни същества които се приземиха в полетата
на Джърси тази вечер са авангардът
на нападаща ни армия от планетата Марс.
"Война на световете", хъх?
Защо не?
Защото се разказва за краят на светът.
Не, това не е така.
Вярно нещата отиват по дяволите за малко,
но всъщност накрая, хората оцеляват.
Чудовищните същества в този свят сега изглеждат като
част от друг живот.
Живот който няма нищо общо със настоящия.
Защо ми избяга в киното?
Щях да дойда с теб,
ако това искаше.
Не, нямаше. Ти все повтаряше че имаш
- нещо да свършиш - Имам нещо за вършене.
Сега хайде. Връща ме се.
Защо дойде до нашата къща?
Йо, това не е готино, ок? Трябва да тръгвам.
Толкова ли е важно?
- Да. - Защо?
- Не е твоя работа. - Ти си бебе.
- А ти си досаден. - Ти си!
- Това е кошмар. - Ти си!
- Както и ти! - Ще ми се да си мъртъв!
И на мен!
Понякога се чувствам все едно...
съм направил нещо лошо което е накарало Шама да си тръгне.
Не си направил нищо лошо.
Добре. Давам ти пет минути.
- И тръгваме. - Никъде няма да ходя.
Просто ме остави на мира.
Не е по твоя вина.
Или нейна.
По моя вина е. Всичко.
Така че не я вини нея или себе си.
Можеш да виниш мен.
Знаеш ли, говориш за себе си много.
И не е позволено да носиш обувки тук.
Няма да се спъна като ги обувам.
Ще видим.
Знаеш ли че мога
да стана президент на САЩ?
- Да бе? - Сестра ми не можеше.
Тя не е родена тук.
Майка ми и баща ми също.
Аз съм единствения човек в семейството който може да бъде президент.
Не е ли готино?
Ако аз бях президент...
Щях да мога да остана тук.
В къщата в която живяхме.
Щях да намеря начин да върна сестра си.
И щях да затворя истинските виновници.
И... и щях да накарам всички да вечерят бисквити.
И всички да се отнасят добре с мен.
Значи щеше да бъдеш диктатор.
Какво е диктатор?
Нещо като много лош президент.
- Ти можеш ли да бъдеш президент? - Най вероятно не.
Значи си като сестра ми? Не си роден тук?
Не, роден съм тук.
- Къде? - Ню Джърси.
Наистина? И аз.
- Коя част? - Washington Township.
- А ти къде си роден? - Трентън.
Изглежда че родителите ти още ги няма.
Имал си ключове през цялото време?
Благодаря че ме заведе на кино.
Чакай.
Как се казваш?
Елиът.
Благодаря, Елиът.
Съжалявам че закъсня заради мен.
Надявам се че все още можеш да свършиш важното нещо.
Хей, Елиът?
Може ли пак да се видим?
Да. Преди да тръгнеш,
ще те заведа да гледаш "Марсианецът".
Винаги е по-добре да гледаш филм на големия екран.
Наистина?
- Да. - Благодаря ти, Елиът.
Мисля че ще го харесаш. Мат Деймън е страхотен.
Остани тук.
Имам нещо за теб.
Защото каза че си болен.
Чао.
Пак ти. Какво по дяволите искаш?
Ще направиш погребение за брат си.
- Както трябва. - Добре, умнико.
Няма да погребваме този прахосник на място.
Проблемът е че никога не си го познавал.
Ако го познаваше, щеше да знаеш че той
- не е способен на това. - Махай се от моята собственост
- преди да съм викнал ченгетата. - Тръгвам.
Но преди да тръгна, може би трябва да си смениш
паролата на служебната ти поща.
Да използваш физическия адрес, дори и да е стар,
не е най-умното.
Не се чувствай специален. Хакнал съм всички.
В пощата открих, че твоята и адвокатската ти фирма
са разменяли много странни съобщения които данъчните
биха се заинтригували.
- Какво си мислиш че си открил? - Ако не искаш да ги
изпратя, погрижи се брат ти
да получи погребение.
Хубаво.
Искам покана.
Ще се уверя да получиш съобщението ми.
Глупости.
Взех ги от Твърдия Анди.
Един от твоите съмнителни клиенти за които говорех.
Няма да ми трябват повече.
Парите които ще направиш продавайки му ги обратно
ще са достатъчни за погребението.
Почни да пишеш хвалебствия.
Добри.
Ще съм от зад слушайки.
Аз съм.
Анджела.
Хайде. Отвори.
Нека поговорим.
Притеснявам се за теб.
Ще ми се да мога да кажа нещо което да те измъкне
от това.
Помниш ли когато играехме на играта с желания?
Затваряхме си очите, и си пожелавахме нещо.
Каквото си пожелаем.
И двамата си пожелахме да имаме по-големи спални.
Това беше голямо.
Ти винаги си пожелаваше за още транспортири,
което беше странно.
Аз си пожелавах по-добър компютър.
Най вероятно и бърз модем също.
Ти си пожелаваше по-добри дрехи.
Това въобще не ме интересуваше.
И двамата...
желаехме да можем да караме.
Аз просто исках да карам надалеч.
Искахме да пътуваме заедно.
И да ядем много Sour Patch Kids
които щяхме да купуваме от бензиностанциите .
И след като приключим с желанията...
Си затваряхме очите,
надявайки се че като ги отворим,
всичко ще се е сбъднало.
И мислехме че колкото повече ги стискаме,
толкова по силни щяха да са желанията ни.
И въпреки че никога не се сбъдваха,
все пак ни харесваше да го правим.
Защото краят никога не ни беше любимата част и без това.
Беше пожелаването.
Не го схванах в началото.
Спомняш ли си какво ми казваше
точно преди да отворим очите си
че ще оправим всичко?
Независимо какво се случи, всичко ще е наред.
Това е странното на изтриването.
Не винаги е перманентно.
Има много причини да възстановиш файл
който си изтрил.
Когато имаш този момент на паника,
когато те озари, че това нещо което си мислеше
че няма стойност изведнъж става важно.
Когато изведнъж откриеш ново приложение за него.
_
Може би има още неща които да свърша.
- Synced and corrected by VitoSilans - -- www.Addic7ed.com --