Намерих случай.
- Аз ще се заема. - Не, Джак. Джак.
Убих човек.
Ако остана, ще пострадате и вие.
Трябва да се махна.
Сякаш не беше достатъчно зле, че братята Уинчестър дундуркат сина ми,
но успяха и да го изпуснат,
с Ада, Рая и всичко помежду им,
хукнало да го преследва?
Аз съм Асмодей.
Този нефилим определено ще ми потрябва.
- Това той ли е... - Кеч.
Аз съм неговият близнак, Александър.
Какво стана с вашия ангел?
Не съм много сигурен, но за теб съм сигурен, Артър.
Идвало ли ти е някога на ум, Дийн,
че аз, всъщност, може би съм от добрите?
Не. Нито веднъж.
- Джак е в неизвестност. - Ще го намерим.
Заклех се да защитавам това момче.
Нека го направя.
Внимание, моля.
Музеят затваря след 15 минути.
Прощавайте? Госпожо?
Нямате право на достъп тук долу.
Добра работа.
Как ли ще ни възнагради Асмодей?
- Да? - Дийн Уинчестър?
Кой е?
Имам нещо, което може да ви заинтересува.
♪ Свръхестествено 13x07 ♪ Жабата и скорпионът
== sync, corrected by elderman == @elder_man
Мисля, че вече е чист.
Нещо за Кеч?
Не. Проверих всяка болница в радиус 80 километра. Нищо.
Откаченият кучи син сигурное извадил куршума
- със зъби. - Аха.
А какво става с Джак?
Говорих с Кас. Нищо не е открил.
Сякаш... Или трябва да открием нещо в легендите,
или да чакаме Джак да направи грешка.
Да бе, точно тези "грешки" ме тревожат.
- Да? - Дийн Уинчестър?
Кой е?
Имам нещо, което може да ви заинтересува.
Не, доволни сме от кабелната си телевизия, благодаря.
Ами от нефилима?
Слуховете тук са, че го е ударил през просото?
Ами? И къде е това "тук"?
В Ада. На площада.
Всъщност, просто в Ада.
Демон.
Ами ако ви кажа, че имам начин да открия момчето ?
Среща в Смайл Дайнър, в 12:45.
Знаеш, че може да е капан.
В смисъл, може и за Асмодей да работи.
Да де, но ако казва истината?
Знаеш ли, след Краули си обещах - никакви демони повече.
Дийн, ние дори не знаем, каква сделка предлага този човек.
Ами, знаем. Той е демон, по дяволите.
Да, но ти сам го каза, имаме нужда от чудо.
Това може да е то.
Знаеш ли, какви са им "чудесата" на демоните?
Аз не знам, но съм абсолютно сигурен, че не е това "чудото".
Какво ще кажеш първо да го изслушаме?
Добре, но после ще го убием.
Прославените братя Уинчестър.
Някъв случаен демон.
Бартамус, може и Барт. Заповядайте, седнете.
Поръчах черешов пай.
Е, Барт, не знам, какво си чувал за нас, но...
Ами, всичко. Отдавна следя кариерата ви.
Истински трън в тризъбеца сте.
И в ореола.
Родени разрушители. По това си приличаме, вие и аз.
Ъхъм. Направо близнета.
Добри. Каза, че имаш нещо за нас?
Това е истинско
заклинание за проследяване ... на нефилими.
Хъм. Да бе, а аз току-що ударих шестица от тотото.
- Не ми вярвате. - А стига бе!
Чакай малко. Дори да е истинско...
Истинско е.
... защо ти е да ни го даваш?
Аз съм демон от кръстопътя, Сам.
След издигането на Краули до Цар на Ада,
демонът на кръстопътищата.
Работата ми е да помагам на хората, затова съществувам.
Да бе.
Ясно, виж сега, не сме вчерашни и знаем,
че нищо не се дава ей така.
- Та каква е уловката? - Хванахте ме.
Наистина ми трябва нещо в замяна. Наречи го услуга.
Да де, но ти вече ни даде заклинанието.
Половината. Това е половината от него.
Другата половина е... другаде.
Но с удоволствие ще ви я връча, като приключим.
Ами, виж сега, работата е там, че...
Когато демон надуе свирката, ние не почваме да играем.
Просто го очистваме.
Звучиш като истински Дийн.
Сам, направи ми услуга. Тук ти си този с интелекта.
Разгледай го по-задълбочено.
Ще държим връзка.
Хъм.
И какво отсъждаш?
Заклинанието...
Мисля, че пасва.
Нахвърлях един груб превод.
Ами, на ханаански е.
От времената на цар Соломон,
който очевидно го е поръчал,
за да следи Савската царица,
която, според легендите, е била наполовина ангел.
Тя е била нефилим?
Значи, казваш, че цар Соломон е създал заклинание,
за да шпионира гаджето си.
Аха. И то, изглежда, работи.
Или ще проработи... Ако имахме другата половина,
без която все едно нямаме нищо.
- Така си е. - Страхотно.
Виж сега, каквато и игра да играе Барт,
не искам да участвам, но...
Сам, нали знаеш, че тия работи не стават така, както го искаме.
Няма значение,
Джак е някъде там, по белия свят,
сам, уплашен и опасен.
И ако това е шансът ни да го открием,
трябва да го използваме.
Спокойно. Ще дойдат.
Сам, Дийн. Добре дошли.
Кои са приятелите ти?
Съжалявам. Трябваше да ви предупредя. Това са сътрудниците ми.
Тази млада дама е Гепи.
- А това е Бегай. - Мараба.
Гепи и Бегай? Ама наистина ли?
Не са ни истинските имена.
Без майтап.
Гепи може да отвори всеки сейф, направен от човек.
А Бегай е демон, експерт по заобикаляне на свръхестествени охранителни системи.
Чакай. Разбиване на сейфове? Това да не ти е обир?
Я чакай. Това обир ли е?
Казва се Лутър Шрайк.
Живее в нелегалност.
Параноя, агорафобия. Може да бъде наречен и скръндза.
Има голям мерак за събиране на
редки свръхестествени предмети,
сред които и нещо мое.
Добре, за какво по-точно си говорим?
Любимото ти Малко пони?
Не.
Това, което искам, се намира в махагонов сандък, в един сейф,
заключен в трезор, скрит някъде във фермата на Шрайк.
Искам да намерите моята собственост и да ми я върнете.
Какво има в сейфа?
Защо не си го обереш сам?
Щях, ако можех. Фермата е защитена отвсякъде.
Бегай може да открие трезора,
но единственото нещо, което може наистина да го отвори,
е кръвта на човек, върнал се от ада.
Я ми кажи, Дийн, познаваш ли такъв?
Някой да ми помогне!
Сам!
Ами, ето. Защо просто не я вземеш?
И после не ни дадеш останалата част от заклинанието.
Боя се, че ще е нужна прясна, от кранчето.
И ми трябва не просто твоята кръв. Трябваш ми ти.
Виж сега, когато става дума за Шрайк,
има неща, които знам, и такива, които не знам.
Бегай може да открие сейфа, Гепи - да го отвори.
Но ще има и високи топки.
А вие, момчета, ами, вие такива ги изкарвате
майсторски направо извън игрището.
Добре, но я ми кажи,
как самият Шрайк попада в трезора си?
Използва собствената си кръв.
Значи е бил в Ада. Той да не е демон?
Лутер е наминавал там, но е човек.
Не от най-свестните. Той е садист,
убиец, който би направил всичко, за да обогати колекцията си.
А стига бе, сериозно ли, какво твое има тоя?
За мен е от значение. Достатъчно ви е да знаете това.
Съжалявам, това не ни устройва.
Да го кажем другояче...
или се договаряме, или давам заклинанието на Асмодей.
Копирах вашата половина, естествено.
Пропуснах ли да спомена, че той също търси вашето момче?
Но работата е там... Не му вярвам.
На вас - също, разбира се. Но на него - още по-малко.
Тъй че, вие печелите.
Засега.
Ами, добре, тоя филм вече съм го гледал не знам колко пъти.
Някакъв твърде надут, за да си цапа ръчичките, боклук
замисля нещо, кълне се, че всичко ще мине гладко,
както и става, докато... бум!
И всичко с гръм и трясък отива у лево,
а ние сме на топа на устата.
Знаеш, че ще ни прецака при първа възможност.
Освен ако ние не го прецакаме първи.
Виж сега, ние го искаме, това заклинание, нали?
Направо си ни трябва.
И определено не искаме то да попадне в лапите на Асмодей.
Така че, хайде да свършим работата,
да ни даде другата половина от заклинанието...
А после?
А после, както рече,
ще го убием.
Добре.
Сключихме ли мир?
Аха, би могло да се каже.
Добре тогава, ако ще действаме,
търсенето на трезора може да отнеме време.
Трябва ни саботаж, нещо, което да ангажира Шрайк.
Целият съм слух.
Виждате ли, момчета, жив късмет си е, че работим заедно.
Шрайк няма и да разбере, откъде ще му дойдем.
Те идват.
Асмодей не ти е враг.
Само иска да ме използва за стръв.
Бартамус иде, Лутър.
Асмодей иска само, когато този предател се появи,
да ни се обадиш.
Бих могъл да го направя.
Или пък...
Exorcizamus Te,
omnis immundus spiritus.
Правиш голяма грешка!
Adiuramus Te,
cessa decipere humanas creaturas,
eisque aeternae perditionis venenum propinare!
Кажи на шефа си, че заповеди не приемам. Давам ги.
Ако той или Бартамус... който и да е, приближи, аз съм готов.
Ами, Джон Дортмундър е.
Писахме си за моето... семейно наследство.
Ей, Уинона Райдър.
Обадиха се от 90-те. Искат си кубинките обратно.
Ш-ш-ш.
Чисто е.
- Дийн? - Да?
Не умирай.
Ти също.
Хайде.
Тук съм.
Влизай.
А-а-а.
Ти си странна.
Това "Нервно увреждане" ли е?
Ха!
Карах на тази гадост, когато бях дете.
Кофеинът му май е 10 пъти повече от разрешеното, а?
Не знаех, че все още го произвеждат.
- eBay. - Хъм.
Е-ха.
Е, значи.....касоразбиване.
Е, значи....ловуване.
Знаеш ли, май не трябва да ти го казвам,
но никак не е умно да работиш за демоните.
Ти работиш за демони.
Да, е, аз наистина нямам избор.
Същата работа.
Забъркала си се в някакви неприятности ли?
Колко време ще отнеме призоваването на демон?
Яко.
Добре, къде е този трезор?
Не знам.
Ти....
Скрит е под заклинание за прикриване.
Страхотно.
Не се притеснявай, началник. Заемам се.
-Или трябва да кажа....заеми се.
Аз?
Твоята кръв е като лозина за търсене на вода.
Трезорът я иска. Ти я имаш.
Като взаимно привличане, компренде?
Чакай, значи казваш, че аз съм някакъв компас за трезори?
О. А ти каза, че е само сладка муцунка.
Ш-ш.
Добре, а сега какво?
Това.
Sanguis infernus, anima nunc.
Viam manifesta.
Sanguis inferne, viam ostende.
А-а. Пич! Какво....
Страхотно.
Май сме в тази посока.
Домашен джин.
Ще Ви отвее.
Домашен?
Не излизам много.
Хъм.
Трябва да отбележа,
че имате доста впечатляваща колекция.
Виждал ли си някога "зъб от базилиск"?
Всъщност, това не е ...
Та който и да ви е продал това, е сгрешил.
Зъбите на базилиска са кухи.
Това е всъщност е зъб на горгона.
Но пак си остава прекрасен.
Знаете ли, с удоволствие бих видял още нещо от вашата колекция.
Нека се придържаме към бизнеса. Какво имаш?
Разбира се. Добре.
Така, това което донесох днес
е много специално.
Много е рядко.
Единствено по рода си.
Нож, който убива демони.
Мразя това.
Мразя това! И теб те мразя!
-На никой не му пука. -Колко още?
Колкото, толкова.
Добре, но ако на брат ми му се случва нещо,
докато ние сме тук, заети с щуротии...
Ей, я малко уважение, а? Това заклинание е доизпипвано с години.
Ако брат ти е твърде тъп, за да си изиграе ролята, той си е виновен.
К`во каза?
Кучи син.
О, няма ключалка. Е, това никога не е добър знак.
Трезорът трябва да е там долу.
О, не отивам там. Вече изпълних моята част.
Това е твоя работа, марионетчо.
Ще те убия.
Обзалагам се, че го казваш на всяко гадже.
Ей там.
Добре.
Това е трезорът. Къде е сейфът?
Зад тази врата.
И как се предполага да използвам кръвта си ?
Мисля, че се предполага да си пъхнеш лапата там.
Ти какво, подиграваш ли се?
Та каква цена искате ?
Ами, нали разбирате, тази, която договорихме с имейли, е добра.
Разбира се.
Но...
и двамата знаем, че не сте дошли за това.
Моля? Не ви разбирам.
Изпраща ви Барт, а?
Тук сте, за да ме оберете, нали така?
Не, не, не. Не сте ме разбрали.
Не мисля така, демоне.
Ти си тук да ми отвлечеш вниманието.
Разбирам, че приятелите ти в момента безсъвестно ме обират.
Барт не ти ли каза?
Докато съм си в собствеността, не мога да умра.
Как...
Ми там може да има какво ли не.
Каквото и да е, нали? Може да има паяци.
Нещо с назъбено острие...
Змии. Паяци.
- Представа си нямаш, нали? - Точно така.
Аз...
Какво ще кажеш да се порежа,
да я капна на нещо като парченце хартия?
Ще я смачкаме на топче и ще я хвърлим в тази паст, а? А?
Аха.
Вкарай я. Направи го.
О!
Хъм.
Ъх!
Аз... А-а-а!
Ох!
Ох! Хвана ме! То...
Ще оцелееш ли?
Ох.
Уха!
Какво, по дяволите, беше това?
Високата топка.
Мараба! Как върви?
- Барт споменавал ли е нещо за това? - Не.
Е, супер.
Сериозно? Няма ли да отговорите?
Просто загърбвате стария Бегай. Типично.
Предполагаше се, че тук ще има сейф,
а не простотии в стил Индиана Джоунс и валутния резерв.
- Дийн... - Какво?
Кучи син.
Ъх!
О. Страхотно.
Къде е брат ми?
Жив е, поне такъв го оставих.
Мислех, че е демон.
Барт май вече взима хора да му вършат мръсната работа.
Хъм.
Е, изглежда, пистолетът бие ножа,
та защо не предадеш сейфа
и всички да сме си вкъщи навреме за "Играта на тронове".
По си падам по книгите.
Дийн!
Той е безсмъртен!
Добре, че му е слабо ченето.
И така, тъпако, ето как ще се развиват нещата.
Можеш да ни кажеш, как да заобиколим капанчето ти там вътре,
и си в безопасност, ясно?
Съжалявам, синко.
Гатанката там вътре? Никога няма да я отгатнете.
А ако се опитате, ще се озовете
откъм острата страна на стотина малки стрелички,
всяка със сребърен връх,
пълни с арсеник, светена вода и миро.
А?
Господа, желая ви голям късмет!
Хъм.
Аз пък желая да млъкнеш.
А ти пък къде си хукнала?
Всичко отиде по дяволите.
Бегай е мъртъв. Братята Уинчестър, най-вероятно, също.
- И? - И какво?
Мисията прекратена. Край на играта.
Алис, това, че си ми симпатична, не значи, че съм склонен
да предоговарям условията на твоята сделка.
И какво? Ще свърша някаква друга работа.
Каквато и да е. Ще ти се реванширам.
Само кажи, какво искаш да направя.
Хъм.
Добре, и какво е това пред очите ни?
Някакъв древен прокълнат диско-дансинг?
Не, мисля, че е нещо като... като гигантско табло с копчета.
Като че ли трябва да стъпваме по плочките
в един определен ред...
ред, който само Шрайк знае.
Е, да де, но Шрайк не е проговорил и
май ще трябва да прехвръкнем.
Да прехвръкнем?
Дийн... това не са ти лазерите от "Клопка".
Тук има безкрайно много комбинаци
и стрелички, освобождавани при натиск.
Какво каза току-що? "Клопка"?
Ами не знам. В смисъл, не съм...
Не съм гледал кой знае колко такива филми.
Да, но каза "Клопка"?
Катрин Зита Джоунс.
Мисля, че току-що...
Аха.
Току-що ми дойде една мисъл,
но е малко налудничава.
Нямам нищо против лудостта.
Казах ти, че ще ни помогнеш.
Готови?
На три.
Едно...
две...
Това е страхотно!
Е, Шрайк си е пак така вързан.
- Човече, направо е бесен. - Аха, ти нямаше ли да си?
Как ти се вижда? Ще го отвориш ли?
Дийн, бас държа, че никой не е виждал подобен сейф
повече от сто години.
Аз съм виждала.
Я виж, кой решил да се покаже на бял свят.
Защо побегна като заек?
Смяташ, че съм тук по желание? Сякаш имам избор.
Сключила си сделка.
Уха! А стига бе!
Продала си си душата.
И ако можех да си я върна, щях да го сторя.
Но, сори, Майкъл. Не мога.
И ето ме тук.
А докато работя за него, Барт няма да ми вземе душата.
Та ще ме оставите ли да си свърша работата или?
Виж, не е нужно да става така.
- Знаеш ли, ние можем да ти помогнем. - Не, не можете.
Трябва да се погрижа за себе си сама.
- Колко време отнема... - Ш-ш-ш!
Та -да!
Да тръгваме.
Аха.
Страхотно, няма що.
На кого му пука? Да се омитаме.
Тоя отказва ли се някога?
Ще се заемеш ли?
Дадено!
Излез от колата! Без шеги и закачки!
Излизай!
Добре ли ви е така, да се продавате на чистото зло?
Защото той е такъв.
Това, което стори с мен, с момченцето ми...
- Какви ги говориш? - Синът ми.
Беше болен, умираше.
Намерих Барт и размених живота си за този на сина ми.
Момчето ми оздравя,
но няколко години по-късно умря, въпреки всичко.
Удави се.
Знаете ли, какво ми каза Барт тогава?
Каза "случват се инциденти",
"не можеш да ме държиш отговорен за това".
И ти какво направи?
Когато адските хрътки дойдоха и ме завлякоха в ада,
договорих нова сделка.
- Как? - Имах с какво да му въздействам.
И какво беше то?
Надникни в сандъка.
Костите на Барт.
Щом ги изгориш, умира.
Това ми беше средството за въздействие.
Момчета, на грешната страна сте.
Запитайте се, как ще живеете с това.
Лутър...
Не трябваше да си напускаш собствеността.
Повярвайте ми, заслужил си го е.
Оставил си сина му да умре.
Е, не беше прочел дребния шрифт,
а аз съм делови човек. Като стана дума за това...
Алис.
Ето ти нещичко за добрата работа.
Не бъди срамежлива. Хайде.
Така. А за вас, момчета...
Заклинанието. Заслужихте си го.
Сам...
Не.
Да видим, дали ви разбирам правилно.
Вие, двамата идиоти-добротворци, искате да се измъкнете от сделката ни,
като профукате единствената възможност да откриете момчето си,
само защото съм убил 200-годишен боклук-изнудвач?
Това ли е то?
Аха, това е,
пък и просто не те харесваме.
А-ха.
Време за подновяване на преговорите, нали?
Върнете ми костите и момичето няма да умре.
Или се опитайте да ги изгорите и миг преди да умра...
ще и прекърша врата като подпалка.
Правя истински чудеса за половин секунда.
Моля ви...
Добре.
Бутнете го насам, моля.
Скъпа...
Нищо ти няма.
Би ли била така добра.
Можехте да го имате. Вече си беше почти ваше.
Но не, лесният начин не е за вас, нали така?
Съжалявам.
Няма нищо.
Трябваше да се погрижиш за себе си. Нали така?
Много мило, всъщност.
Погрижи се за себе си.
Алис, размърдай се!
Аха.
А-а-а-а-а!
Заклинанието! Заклинанието!
Благодаря, че ме докарахте.
Ще се оправиш ли?
Аха. Всичко ще е наред.
Ей, само исках да кажа... Съжалявам.
Това, което направихте за мен...
... не бяхте длъжни.
Благодаря ви, наистина.
Чао до скив.
Ей, Алис.
Остани си отнесена.
Аха.
Добре ли си?
Хич даже.
Денят не беше от най добрите, знаеш ли.
Е, но не е и от най-лошите.
Спасихме човек. Чувството е приятно.
Да, така е... Но...
пак сме на изходни позиции с Джак.
Ще измислим нещо друго.
Ако не проработи, ще минем към следващото,
и към по-следващото, каквото и да е то.
Просто ще продължим да действаме, защото това ни е работата.
Хубаво е да те чува човек отново да го казваш.
Ще пия за това.
Основен превод: chemerika Превод: superbeauty Редакция: chemerika