Досега в "Супергърл"...
- Какво беше това там? - "Пелерински номера".
Аз се бих с пелерина три години
и единственото, което правех с нея е да я оставя да се вее.
Мога да помогна с това.
На Марс, ние го наричаме "За-алет".
- Означава "загниваща памет". - Деменция.
Свето убийците, обединени от Царицата.
Всичко, което трябва да направим е да ги намерим.
Мисля, че нещо се случва с мен.
Сякаш ми се губи време.
Сам, твоите бели петна съвпадат с нещо, аз просто...
Тишина!
Сам, знам какво се случва с теб.
Мога да ти помогна.
Започни запис.
Това е ден три с обекта.
Моите предварителни проучвания показват криокинетични аномалии,
потвърждаващи моята първоначална, хипотеза - тя се трансформира.
Тя мутира в нещо друго.
Субектът е в медицинска кома,
но бъдещите тестове, изискват тя да бъде в съзнание.
Така че сега ще спра лекарствата на субекта.
Стоп запис.
Когато се събудиш,
моля те, бъди Сам.
- Давай. - Астронавт.
- Спейс Х? - Космическа разходка?
- Чакай малко, чакай малко. - Космически клуб?
- Това.. това не се брои.
Защо?
Защото си променяш формата, татко.
О.
Игрите на хората имат много правила.
Той не наруши нито едно от тях.
Знаеш ли, всичко е наред. Просто ги остави.
- И без това ги бием от всякъде. - Ха.
Хей, марсианският мъж-татко напада отново.
"Марсианският мъж-татко"?
Добре. Марсиянският ловец на татковци.
Имаме нужда от още вино. Продължавайте да играете.
Да.
- Ще дойда да ти помогна. - Добре..
Наистина се радвам, че дойдохте.
Да, аз също. Аз също.
- Филм. 9 думи - Ето го и него.
Баща ти, той е... той е силен.
Да, изглежда се справя с това по-добре отколкото аз.
Той прави всичко, за да запази ума си бистър.
- Той е... - Готвачът, крадецът,
неговата жена и нейният любовник.
- Какво? - Отново мамиш татко,
без четене на мисли.
Продължаваш да ме обвиняваш, че не спазвам правилата.
Ти си този, който говори.
Синът ми чакаше да си тръгна,
и моментът, в който се обърнах,
той завъртя дъската на "Рок-ток".
Когато го хванах, той обвини въображаемият си приятел.
- Как му беше името? - Чакай чакай чакай, съжалявам.
Имал си въображаем приятел?
- Не, аз... - О да, имаше.
Ти каза, че е 5-измерно същество,
който е дошло просто за да обърне парчетата.
Как му беше името?
- Зуук. - Зуук!
- "Зуук, Зуук го направи". - "Зуук"!
"Зуук беше!"
Това беше ти.
Чакай малко.
Това е тревога. Има голяма суматоха долу в града.
Време да се завръщаме в солниците.
Какво? Харесвам тази риза.
Ще подържиш ли ликьора?
- Какво стана? - Тя просто полудя,
започна да руши мястото.
Изведи всички от тук. Аз ще се погрижа за нея.
Имах рекорд на тази игра.
Добре, тя е Каланорианка. Няма криминално минало.
Тогава защо направи това?
Демос каза, че не е била провокирана.
Каланорианците са психоактивни. Емпати.
Добре, тогава тя може би е приела сигнал и се е преплел с друг такъв?
Не виждам никакви свръх-естествени аномалии.
Добре, тя опустоши бара.
Нейният вид е склонен да избухва по време на астрономически явления.
- Като? - Ретроградният Меркурий.
- Чакай, какво? - Астрология.
Повече като комплекс от луминал и граватична промяна
който уврежда Каланорианската мозъчна дейност, но със сигурност, астрология.
Сложи я под запрещение.
Трябва да се фокусираме върху Свето убийците.
Нещо?
Използвахме всяко устройство на нашият кораб
за да проследим Чистота и Кралицата от атаката в метрото до сега,
но няма и следа от тях.
Както те казаха във фермата "Ни вест, ни кост".
Има смята, че търсят Чума.
За който все още нищо не знаем
Правилно. И ако се съди по опита ни с изгарящата от бъдещето,
Чума ще е най-лесната за откриване.
Изгарящата донесе страдание,
бедствия, истински неща от Старият завет.
- Уин? - Да.
Мисля, че това трябва да се вземе предвид.
Брейни и Имра отидоха да го проверят.
Уух. По-добре те вместо ние. Мразя студа.
Зиморничав съм. А и реката е от кръв.
Ако Кралицата и Чистота намерят Чума преди нас?
- Няма да стане. - Но ако се случи, ние ще сме готови.
Което означава, че е време да започнем тренировките.
Научи ме как се биеш в бъдещето.
Мисля, че е време да те направим легионер.
Отпусни се.
От колко време спя?
Къде е Руби?
Тя е с бавачката си. В безопасност е.
Кажи ми,
какво не ми е наред?
Повечето от кръвните ти тестове са в нормата.
Но аз все още изучавам твоят репликиращ процес.
Има доказателства, че клетките ти
са подложени на мутация, която съм виждала само при насекомите.
Те показва някаква метаморфоза.
Когато си в затъмнение,
твоето тяло се променя на клетъчно ниво.
"Променя"? В какво?
В нея.
Кралицата.
Аз не съм извънземна.
Нямам супер сили. Аз кървя.
Разболявам се.
Според документите ми за осиновяване, аз съм от Скрантън.
Виж, разбирам какво имаш предвид, но нямам време за губене.
Трябва да видя дъщеря си.
Чакай. предполагах, че е трудно да го приемеш,
и съставих график на дупките ти, за да ти помогне да си спомниш.
Това е първото.
И следващото.
Това беше грешка. Трябва да видя дъщеря си.
Лина, шегуваш ли се?
Пусни ме.
Не мога.
Помоли ме да ти помогна.
Тя не се бие, тя ловува.
Всичката сила, всичката агресия.
Стоп.
Леле.
Да, Брейни сглоби всичко заедно от всяка една улична камера,
сателитна снимка и видео от телефон, които намери.
Това е мега яко. Бъдещето е яко.
Добре дошла в 31-ви век.
Да, но какъв е смисъла?
Голямо парче бетон няма да ми причини нищо
така че юмруците и не биха се справили по-добре.
Тя си играе с храната.
Ето така я победих.
Може ли.. можем ли да върнем?
Тя ме свали с мускулна силна, по някакъв начин.
Но цялата тази сила идва от земята,
от този посаден крака точно тук.
Тя не се притеснява за това.
Така че, когато тя се отлепи,
това е моят шанс.
Също така и твоят нос отива там.
Тя явно иска да е бик, а ти трябва да си бикоборец.
Направих нещо невероятно.
Намерил си Чума?
Добре де, просто направих нещо.
Ти, ела тук.
Какво?
Поправих старият ти костюм.
Уин.
Хей, мога ли да го кажа? Мога ли да го кажа? Моля?
Да.
Обличай го.
Аз, ъм, донесох обяд.
Притеснен си за нещо, сине мой.
Говори.
Просто...
Как се чувстваш?
Не съм бил по-добре.
"Ок-Рок-Ток" е добре за ума ми.
Със сигурност.
Спомени, стратегии.
Повече от това.
То чува мислите ми.
Свързва ме с предците ми
докато обикалям из лабиринта на дъската.
Концентрира ме.
Улеснявайки ума ми.
Това е добре. Това е добре, и то е, ъм...
Помага ли?
Минаха 12 часа и 46 минути откакто попита.
Страхуваш се, че състоянието ми ще се влоши за това време?
Не.
Просто...
Доведохме Каланорианката
която получи умствено разстройство в бара.
Мисля, че почувствах нещо.
Ти ли беше?
Знаеш, че бях да правя Та'ар Ка'риг
за да запазя спомените си.
Трябваше да ми кажеш, че тук е имало Каланорианци.
Съжалявам, татко.
За всеки случай, ще бъде по-внимателен.
Сега, ела.
Играй с мен.
Никога не съм уморен, за да те бия.
Трябва да се връщам на работа.
Защо не донесеш играта в ДИО, за да поиграем по-късно?
Веднага, след като приключа играта си със Зуук.
Той беше точно тук.
Къде е той?
Татко?
Шегичка.
Не е забавно, татко.
Само защото не си видя лицето.
Помисли ли над това, което ти казах?
Погнусявах се, всеки път, когато Руби ме молеше да убия паяк.
Как изобщо успя да си помислиш, че съм способна да убия хора?
Не мисля, че би могла.
Ти мислиш, че имам раздвоение на личността?
В същината си, да.
Кралицата е напълно отделно нещо.
Когато тя е тук, ти губиш съзнание и контрол.
Твоето ДНК се пренаписва.
Моля те, Сам,
разбери ме, че нямаше да ти го кажа, ако не бях напълно сигурна.
Значи това е което получих, когато те помолих за помощ?
Какво трябва да значи това?
Питаш ли онколог, той ще види рак.
Питаш ли хирург, той ще те отвори.
Питаш ли Лутър, той ще ти каже, че си злодей.
Какво?
Просто му кажи че ще му се обадя.
Къде е той?
Джеймс, наистина исках първа да ти се обадя.
Да, опитвам се от седмици.
Аз просто, ъъ...
Може би имах по-добър късмет.
Слушай, съжалявам. По средата съм на нещо много важно.
О, съжалявам. Всичко наред ли е?
Служител ме помоли да му помогна с един проблем.
И сега намерих решение, което той не желае да приеме.
Звучи, сякаш има нужда от външна намеса.
Опитах това. Не завърши добре.
Имах съквартирант в колежа.
Страхотен човек,
но той започна да говори нещо, не съм сигурен какво беше,
прибираше се у дома по различно време през нощта,
и просто съсипа мястото.
Опитах да му кажа, че има проблем,
но той никога не искаше да слуша.
Така че аз просто чистех след него.
Дали някога осъзна какво не е наред с него?
Виж, това е положението.
Няма значение, как се опитваш да помогне на някого,
всичко което можеш да направиш е да пазиш огледалото.
Леле.
Винаги казваше, че чистя добре.
Като в доброто старо време, а?
Да по тренираме отново.
Освен, че трябваше да завъртя рамото ти за да тренираме.
Нямаше интерес да бъдеш герой.
И сега...
Извървях дълъг път.
Готова ли си?
Да, родена съм готова.
Ако тя не използва краката си, ти използвай твоите.
Моята пелерина може ли да прави това?
Да.
Не го знаех.
Да, и аз няма да мога в следващите 1000 години.
Изучавахме твоята пелерина, за да направим моята,
това е криптонски мета-материал.
Умна дреха.
Покажи ми.
Татко, докато си тук, защо не отидеш в медицинският отсек,
Алекс да ти направи няколко нови теста?
- Няма да отнеме дълго. - Не. Време е да се моля.
Хей, нещо от Свето убийците?
Все още нищо.
Можеш да си вземеш почивка,
аз ще съм тук за малко.
Знам какво правя.
Не е нужно да правиш каквото и да е, Шот.
Не съм казвал, че не знаеш какво правиш.
Имаш нужда да излезеш от тук, веднага.
По дяволите.
Дръж си задният крак здраво на земята.
Можеш го.
Защо това не работи?
Не знам.
Искам да кажа, стъпките са лесни, трябваше да го направя.
Давай го по-леко.
Първият път, когато ме тренираше,
ти ме риташе из стаята като топка.
Аз се примирявах.
- Аз бях... - Махмурлия.
Ти беше махмурлия.
Забравих тази част.
Продължаваме ли с тренировката, моля?
Защото аз програмирах системата.
Вкарах всеки параметър, всеки радиационен маркер за да ги проследим,
така че, да. Мисля, че това ме прави експерт.
Удари ме с юмрук.
- Може би трябва да починем малко. - Удари ме.
Повечето от нас са експерти, от преди ти да дойдеш тук
и търпяха приятелството ти със Супергърл
просто в услуга на директора Ж'онз.
О, ако беше отговорен,
все още щяхме да се чудим дали Кралицата е извънземна.
Ти, егоистичен малък син на сериен убиец.
Кара?
Разкарай се от мен.
Веднага!
Наистина ли, страхливец?
Изобщо държал ли си някога пистолет?
Сега държа един.
Хей, хей!
Прекратете!
Винаги разчиствам твоите каши.
Разкарай се!
Хей хей, престани.
Остави го.
Какво по дяволите стана?
Това беше психическа аномалия.
Спуснах бариерата за да ви предпазя.
О, Боже. Уин, съжалявам. Добре ли си?
Аз... Чувствам, че сякаш кървя. Да.
По дяволите, човече, съжалявам. Аз...
Хей, съжалявам за това, което казах.
За протокола, мисля, че си много умен.
Ти си страхотен.
Това е същото, каквото видях при каланорианците в бара.
Казах ви, че тя се нуждае от повече наблюдения.
- Е, все още е време за свиждане. - Хайде да я видим.
Междувременно агент Шот,
закръглете инхибиторите, които използвахме срещу Psi.
Прекалибрирайте ги. Уверете се, че има достатъчно, за да отидете наоколо.
Последният път не взех достатъчно предпазни мерки, но сега - да.
Хайде.
Това, което направи, като дойде е хубаво, човече.
Да, хубаво е.
Никога не съм изпитвал подобно нещо.
Сякаш нещо беше в мозъка ми.
Не можех да го контролирам.
- Добре ли си? - И аз го почувствах.
Чакай малко, и ти ли беше засегната?
Ударих Мон-Ел.
Силно.
Ние.. тренирахме, и аз се ядосах
защото не ставаше,
и тогава той ми припомни миналото ни,
когато аз го тренирах, и тогава усетих яростта.
Сигурна ли си, че си била засегната?
Какво имаш предвид? Разбира се, че бях.
Изглежда, че вие двамата все още имате някои не изяснени въпроси.
Може би не е добра идея да тренираш с него.
Това е абсурдно.
Не, каквито и да са били проблемите ми с Мон-Ел,
те са минало.
Нашите взаимоотношения са строго професионални.
Това е само за да хванем Кралицата.
О, не. Не не не не.
- Обърни я на обратно. - Добре.
- Подгответе лазарета, идваме.
Какво казва тя?
Не знам, но определено е на марсиански.
Просто искам да се прибера вкъщи,
Лена, моля те.
Моля те, пусни ме оттук.
Искам да се върнеш вкъщи при дъщеря си толкова, колкото и ти.
Повярвай ми.
Просто се опитвам да те защитя.
И на двама ви.
Вече ти казах това,
ако бях наранила хора, щях да си спомням.
Права си.
Би си спомнила.
Някъде дълбоко в себе си, би почувствала какво си направила.
Когато го гледаш, спомняш ли си на какво приличаше?
Нападението над Морган Едж?
Какво ли не бих дала, за да видя това от близо.
Не? Някакви спомени?
Супергърл? Имам предвид, че това е доста трудно да се забрави.
Да удариш с юмрук нещо толкова солидно, толкова могъщо.
- Това е лудост. - Как се чувстваше когато заличаваше?
Ти разкъса тези хора. Ти откъсна крайниците от телата им
и ги влачи по целият плаж.
Защо правиш това?
Защо?
Просто искам да се прибера вкъщи при дъщеря си!
Сякаш бих позволила на някой като теб, да се приближи до Руби.
- Как смееш? - Как се чувстваше?
Да живееш в тази къща, ден след ден,
преструвайки се, че си майка й?
Гледайки я как спи, толкова уязвима.
Знаейки, че всеки момент можеш да я разкъсаш
с голи ръце.
Ти не си майка, ти си чудовище.
И ще се уверя, че никога повече няма да видиш Руби.
Достатъчно!
Ж'он, знаеше ли?
Не исках да повярвам, че се влошава.
Баща ми използваше марсианска практика, наречена Та'ар Ка'риг
за да премести спомените и емоциите си
от увреждащите се части на ума му
към здравите такива.
Но това изисква огромно количество енергия.
Понякога може да се "получи психическо кървене".
И колкото по-силни са марсианците,
толкова по-силно е кървенето.
Други психо-активни видове, като каланорийците,
ще са първите, които биха го почувствали.
Когато атаката се засили,
тя може да засегне всеки в непосредствена близост,
а не само други психо-активни.
Докарах Мир'н до ДИО, защото аз...
мислех, че мога да защитя това място
и да бъдете в безопасност, но...
Баща ми се ядосва за случващото се в ума му.
И агресията му се прехвърля на всички вас.
Не можеш ли да му помогнеш с някаква технология?
Той разчита на ума си цял живот.
Първо, като теолог,
и след това като затворник.
Това е, което го държи жив в продължение на 300 години.
Белите марсианци го бяха затворили в клетка,
но той се чувстваше свободен.
Тази технология ще го накара да разчита на мен.
Ще го лиши от едно нещо, което белите марсианци не успяха да му отнемат.
Неговата независимост, неговото...
Неговото достойнство.
Спомням си, че седях в кухнята, когато майка ми се обади
че баба ми е минала през светофар.
По Божията благодат никой не беше наранен.
Това беше едно от най-трудните неща, които майка ми трябваше да направи,
отнемайки ключовете и.
Тя каза на майка ми, и се разплака.
Изведнъж се оказа в положение, в което никога преди това не е била.
Тя е възрастен, който се лекува като дете.
И беше грозно и болезнено.
Но е трябвало да се направи.
За нейната защита. За защита на всеки.
Мога да се изправя срещу най-тежките противници без страх,
но говорейки на баща ми за това...
Не искам да отнема повече от него, той е загубил достатъчно.
Току-що си го върнах.
Практиката Та'ар Ка'риг
го държи толкова близо до човека, който винаги съм познавал,
и аз...
Не искам да се откажа от това.
Чичо ми Джор-Ел казваше:
"Синът става баща, а бащата - син."
Лена, защо правиш това?
Просто ме пусни да се върна у дома при дъщеря си!
Сякаш някога бих позволила на някого като теб да се приближи до Руби.
Как смееш?
Как се чувстваше, живеейки в тази къща,
преструвайки се, че си и майка?
Ти не си майка, ти си чудовище.
И ще се погрижа никога повече да не видиш Руби.
Достатъчно!
Боже мой! Спри! Спри! Накарай го да спре!
Трябваше сама да го видиш.
Всички тези хора...
Не беше по твоя вина.
Не си могла да се контролираш.
Когато се трансформира, най-накрая успях да взема
някои данни за ДНК-то на Кралицата.
Сега вече знаем, а знанието е сила.
Хей,
ще преминем през това заедно.
Всичко е наред.
Работиш с краката много добре.
Благодаря.
И така, ти...
Ти ме удари.
Да.
Не се чувствах като на спаринг. Можем ли да поговорим за това?
Аз... наистина съжалявам.
Мисля, че това е заради психиката на Ми'рн.
Защо ти не беше засегнат?
Пръстена на Легиона действа като щит.
- Аха. - Още нещо от бъдещето.
- Сигурна ли си, че е заради това? - Да.
- Нищо между нас? - Не.
Защото, виж, помислих си... Мислех, че сме добре.
Но ако трябва да спрем, просто...
Не, всичко е наред. Това е... Това е хубаво нещо.
Има Свето убийци там навън, имаме...
Да го направим.
Готова съм.
Добре.
Защо ме доведе тук?
За да поговорим.
Бих предпочел да се върна стая си за молене.
Или по-добре, закарай ме у дома.
Опасявам се, че не мога да го направя.
Докато се бориш с болестта си,
психическите ти вълни излизат навън.
Това... Това засяга хората.
Не.
Щях да знам, ако е така.
Не съм направил нищо лошо.
Никога не бих навредил на никого.
Никой не си мисли, че се опитваш да го нараниш, татко.
Това се случи с каланорианците.
Каланорианци?
На тази планета?
Защо не ми казахте за това?
- Говорихме за това. - Не сме правили такова нещо.
- Татко, забравяш. - Не!
Аз ще го контролирам.
Страхувам се, че не си в състояние да го направиш. Не и сам.
Не смей да казваш на баща си какво може и какво не!
Добре. Не си помръдна рамото. Това е добре.
Хей, ние оцеляхме в черна дупка, заедно можем да се справим.
Хайде, опитай отново.
Просто изпусна опората.
- Дръж левия си крак... - Ще млъкнеш ли?
- Моля те. Моля те, татко, просто... - За какво са тези?
Те са за всеки случай. Те потискат нашите сили.
Това също ли е за да ми помогне?
Това е за да успокоиш ума си, татко.
За да ти помогне в практикуването на Та'ар Ка'риг.
Ще ме затвориш?
Никога.
Прав си. Можем да се справим заедно.
Като тогава, когато обеща, че няма да напуснеш ДИО,
но вместо това, ти избяга, загуби се.
Беше безразсъден, егоистичен, излъга,
и не се извини.
- Кара, аз... - Беше по времето
когато получих работата си в КатКо.
Шпионирах за вас на работното си място.
И тогава ти накара Ив да върши цялата твоя работа,
и после я изчука в гардероба.
Не се извини и за това. И, шокиращото, аз ви се извиних
за да се опиташ да станеш по-добър човек.
Чувам те. Разбрах.
Не, не мисля, че го разбираш.
Не мисля, че разбираш, че отдадох сърцето си на лъжец,
който не осъзнаваше поведението си към мен,
който никога не ме уважаваше,
и сега този променен човек който, какво,
иска да си спомним за доброто време?
Кара, сложи това.
Какво направих?
В продължение на 300 години живеех в килия.
Синът ми няма да ме върне обратно там!
Татко.
Нарушаване на задържането.
Ми'рн.
Хей.
Уин Шот!
Пам от Човешки ресурси?
О, Боже. Ъ-ъ...
О...
Извинете.
Трябва да ме чуеш.
Стой далеч от мен!
Не не не. Мон-Ел!
Татко, огледай се.
Нарани хора. Умът ти прави това.
Не. Ти се опитваш да ме измамиш.
Никога не бих направил това.
Обичам те.
Всичко, което искам да направя, е да те защитя,
както ти се опита да ме предпазваш през целия ми живот.
Повярвай ми, татко.
Не! Не!
О, не.
Ж'он?
Остани с него.
Хей, аз съм тук. Ти си добре.
Знам колко е трудно
когато всичко което познаваме, е напълно променено.
Но понякога единственото което можем да направим
е просто да приемеш нещата такива, каквито са,
и да направиш най-доброто с тях.
О, Боже.
Ж'он.
Синът става бащата.
Направи го.
Знам.
Не искам да се тревожиш за мен, нали?
Просто трябва да остана в болницата за известно време.
И ти ми липсваш.
Да, лекарите казват, че това е заразно,
и аз не искам да се разболееш.
Лена ще те провери,
и ще се прибера вкъщи, веднага щом съм по-добре.
Обичам те толкова много, скъпа.
Не се притеснявайте за Руби, ще я заведа в...
Не ми казвайте къде е тя.
Ти ще я държиш далеч от мен, докато не се излекувам.
Мога ли да говоря с всички вас?
Съжалявам
за болката, която причиних.
Нараних ви, всички вас.
Бях толкова уплашен
да загубя контрол над онова, което е останало от живота ми,
Отказах да приема какво се случва.
И почти ми струваше
всичко, което е скъпо за мен.
Надявах се, че бих могъл да ви защитя по-добре.
Ти ни пази през цялото време, Ж'он.
Тази вечер беше наш ред.
Хей, аз...
Щях да оставя това тук за теб. Не мислех, че ще се натъкна на теб.
Ти ми донесе вечеря.
Да.
Виж, знам, че твоята работа е наистина важна.
Важно е като спасяването на света, но имам няколко приятели
които имат опит с това.
И знам, когато се впуснат в него, те...
Те забравят да ядат, така че...
Не исках това да ти се случи.
Е, това е...
невероятно мило.
Наистина не съм яла цял ден.
Е, тогава ще те оставя с това.
Е, тъй като тук има достатъчно храна за цяла армия,
защо не се присъединиш?
Слушай, Джеймс.
Има нещо между нас, нещо добро.
Но в моя живот, в моята работа,
има хора, които разчитат на моята дискретност.
Така че няма да мога винаги да споделям всичко с теб.
Ако мислиш, че трябва да го запазиш в тайна,
тогава трябва да го направиш.
Оценявам това.
Кажи ми поне, че всичко е наред.
Все още не.
Но ще стане.
И студентът става учител.
Можем ли да поговорим за вчера?
Беше жертва от психическата атака.
Да, така е, но аз... Нещата, които казах...
Мислех, че съм се справила с чувствата си между нас.
Но когато бяхме там, в тази сцена,
това ме накара да осъзная
че връзката ни не беше перфектна.
Знаеш ли, може би... Знаех го дълбоко в себе си.
Но особено когато изчезнахте,
Бях толкова заета да ми липсваш, и ни романизирах
Чувствам че
махнах голям товар от плещите си.
Така че, по някакъв начин, съм благодарна, че това се случи.
Просто съжалявам за това
че трябваше да съм нападната от Марсианска атака
за да го накарам да излезе.
И съжалявам, че беше толкова брутално.
Знаеш ли какво, истината може да бъде брутална.
Това не е новина за мен, че бях скапаняк.
И аз... Съжалявам.
Съжалявам.
За всичко това.
Аз наистина не разбирах перспективата за теб тогава.
Да, но все пак,
Не трябваше да те удрям. Съжалявам за това.
И съжалявам, че...
Просто съжалявам.
Можем ли да сключим споразумение?
Да.
Без повече извинения.
Искаш ли да станеш герой?
Чума.
Субтитри за www.addic7ed.com - kinglouisxx Превод на български: Synthy