Трябва да съберем най-силните си съюзници,
за да спасим семейството си и да се изправим срещу архангел Михаил.
Мама и хлапето не са вече при Михаил.
Дийн, отиваме на онова място.
Ще спасим Джак и мама заедно.
И ако умрем, ще го направим това заедно също.
- Нуждаем се от архангелска благодат. - Не.
И на мен не ми харесва, но няма друг начин.
Нуждаем се от Луцифър.
- Здравей братко.
Чао!
Adligetur fera!
Имаме много работа за вършене там, в Апокалиптичния свят,
и почти никакво време да я свършим.
Ще те използваме не просто да отвориш вратата,
но и да я държиш отворена. Ще те изцеждаме,
и ще продължаваме да те изцеждаме.
Когато се върнем обратно, ще те убием.
Яко.
О, Червенокоске, не трябваше да ме вбесяваш.
Да навлизаш на моя територия.
Defendatur!
Мамка му.
- Накъде сте се запътили? - На север.
За Дейтън? Чухме, че бунтарите Джак и Мери
са направили помощна колония там, преден пост.
Минавахме на север през тунела Морхед.
Този тунел е единствения път към север?
Тунелът е най-бързия път.
- Не! - Сами!
Дийн!
Сам!
Дийн. Дийн. Какво?
Няма го. Дийн, не можем да му помогнем.
Бау! Здравей, Сами.
- Ти ме възкреси. - Да, направих го.
- Защо? - Искам това което вече имаш --
връзка със сина ми.
- И трябва да ми помогнеш. - Ако кажа не?
Идваш ли с мен? Или пък това?
Изборът е твой, шампионе.
Сам?
Какво стана?
Той, ами...
той ме възкреси.
Такъв съм си аз.
Не си точно такъв...
Как се озова тук?
ВИП пропуск. С рок-групата съм.
Хайде де, не трябва ли да сте ми благодарни?
Дадох на Сами още един живот.
Освен това, тъй като моето...
малко братче тук е направо разкатано,
сметнах, че може да ви потрябвам.
И съм тук да се включа в екипа.
Казваш се Джак.
А ти - Луцифер.
Не. Не, не. Не
Не говори с него. А ти не го слушай.
Не мислиш ли, че това трябва да е негов избор?
Не.
Да не се опитваш да ме държиш настрана от сина ми?
Е, това е синът на Кели Клайн.
Изобщо не прилича на теб.
Не казвай, че не прилича на мен.
Аз съм единствения, който го разбира.
Силата, която има?
Аз съм могъщ, опасен, безпощаден.
В... най-добрия смисъл, разбира се.
Не. Убий го.
Той не може.
Не е достатъчно силен.
Дийн...
- Имаш острието! - Престанете.
- Той е Дяволът! Убий го! - Престанете!
♪ Свръхестествено 13x22 ♪ Изход
~ translated by smbnew & chemerika ~ addic7ed.com
Е, страхотно. Прави го, когато е уплашен.
Само така,"Тате"!
Ще го потърся.
Не разбирам тази враждебност.
Вие... се нуждаете... от мен.
Аз съм ходещо оръжие.
Познавам този Михаил. Та аз го победих.
Какво ще кажете за малко У-В-А-Ж-Е-Н-И-Е?
Хм.
В случай, че вродено зло в теб
надделее над прясно придобития ти колективен дух,
нямаш нищо в против да носиш това, нали?
Не си в цялата си сила.
Би трябвало да те удържат.
Щракни ги.
Ако ти си тук, процепът затворен ли е?
Не, отворен е.
Оставих на Роуина малко благодат.
Тъй че имате...
Мисля...
горе-долу около 31 часа?
Хей. Виж сега, съжалявам за всичко това.
Добре ли си?
Жив съм. Да.
Е, тогава няма за какво да съжаляваш.
Помислих си, че съм те изгубил, човече.
Какво ще правим с Луцифър?
Аз ще се оправя с него.
Ще го направя, Дийн. Остави ме да се оправя с него.
Добре.
Здравей, Джак. Аз съм майка ти.
Мечтая за... бебето си,
за теб.
Искаше ми се да те видя как растеш.
Никой няма да те вини,
ако някой ден потърсиш баща ти.
Не позволявай на никого да ти казва, какъв да бъдеш, Джак.
Ти си такъв, какъвто избереш да бъдеш.
Може би изобщо не си струвам.
Майка ти мислеше, че си.
Както и Кас.
Както и аз.
Защо си толкова мил с мен?
Защото знам какво е
да усещаш, че си чужд.
Не!
Съжалявам. Недей!
Хей, мамо.
Липсвах ли ти?
Ъх!
- Това "да" ли е? - Да тръгваме!
Добро кроше.
Да. Сериозно.
Хей, наистина трябва да потърсим Джак
и да се върнем вкъщи преди да е станало твърде късно.
Аз... Момчета, ами...
Относно това...
Няма да се върна.
Извинявай, какво?
Бих се до тези хора.
Уважавам ги. Уважавам тяхната кауза.
Не може да очаквате от мен просто да ги изоставя.
Не, Мамо, това не е -- Чу, какво каза Луцифър.
Имаме 31 часа --
Аз... Сам...
Дийн...
Знам какво сте преживели, за да ме намерите.
Но тези хора ги избиват.
Те имат нужда от мен.
Не, ние имаме нужда от теб, мамо. Ние.
Хайде Кас, стари приятелю.
Не съм ти приятел
и няма да посреднича в отношенията
между теб и твоя --
Докато говорим за не-дявола.
Сине.
Джак.
Джак, да говориш с Луцифър
не е -- не е добра идея.
Аз няма да говоря. Ще слушам.
Той ще слуша.
С години сме чистили света. С години.
Убивали са ни. Били сме обладавани,
Губили сме приятели. Близки. Губили сме се един друг.
И никога не сме вдигали ръце. Никога.
Но понякога би трябвало,
защото не всяка битка може да бъде спечелена.
Просто не може.
Нали? Кажи и.
Мисля, че мама вече е взела решение.
Виждаш ли?
Чакай. Какво?
Мама не иска да изоставя тези хора.
Тогава да ги вземем с нас.
Те никога няма да изоставят дома си. Да се откажат от каузата си.
Не казвам да изоставим битката.
Казвам да ги отведем на някое безопасно място,
и тогава заедно да решим, как да унищожим Михаил.
Когато го направим, те могат да се върнат и да спасят света си.
Би ли направил това за тях?
Е, имаме... Деветима за измъкване? Един повече, един по-малко...
За колко души става дума?
25.
Джак...
Леле.
Чаках за този миг толкова дълго,
че дори не знам какво да кажа.
Това... това да бъда баща е нещо ново за мен.
Тъй че, ами...
Имаш -- имаш ли някакви въпроси, които искаш да ми зададеш?
Нека легендарната ми слава не те притеснява.
Просто... давай.
- Защо всички те мразят? - Ха!
Леле, той просто дава право... право по същество.
Това е добре. Това е добре. Добър въпрос.
Ами...
Значи, сигурно вече си чул историите. Нали така?
Стане ли нещо грозно, сполети ли го света някакво зло,
вината е моя.
Фалшиви новини.
И това не е точно самата и...
Е, в смисъл, да, вършил съм някои работи,
с които не се гордея чак толкова.
Подвел съм някоя и друга душа. До гибел. Това е вярно.
Но, Джак, това е защото хората са толкова объркани.
Те са... толкова искат да бъдат подведени.
Майка ти беше човек.
Страхотна жена. Непокварима.
Съвсем друга. Страхотно се целуваше.
И, ами, изгубих девствеността си с нея.
Не? Бързам ли?
В смисъл...
хората не са съвършени.
Те са програмирани за падение.
И когато това стане, имат нужда от някой паднал.
Това е крайно опростено казано.
Добре, вярно или не, Кас...
Ами, от почти цяла вечност
аз бях заключен в Клетка, нали?
- Да. - Вярно! Вярно е.
Е, как съм извършил всичкото това зло
през всичките тези векове, това се чудя?
Кой те заключи?
Баща ми, защото казах истината.
Виж, той обичаше хората толкова много, че не виждаше техните недостатъци.
Казах му го и той откачи.
Той... Той реши, че аз
лично очерням неговия шедьовър,
и затова ме изрита.
Няма отстраняване от игра, няма "отивай в ъгъла",
знаеш, нищо подобно.
Просто... изчезнал, прокуден.
И да, както каза Кас, вършил съм някои лоши неща.
Имах си причини и просто искам
шанс да стана по-добър.
Всеки го иска, нали? Ти не искаш ли?
Добре де, ами, преминаването на още 25 души през този процеп
може би ще се окаже невъзможно.
Кас, хей. Нещо ново за Джак?
- Върна се. - Страхотно. Къде е сега?
При Луцифер.
Та искам да поразмислиш върху това.
Господ ти е дядо.
Помисли за това.
За всичките могъщи династии в историята...
Мани ги тия Тюдори, Тръмпове,
Джексън файв.
Ние сме върха.
Какъв е той? Господ?
- Ей! Ей! - Ами...
Казах ти да не говориш. А на теб - да не слушаш.
Дийн, той е окован.
Устата му работи. Трябваше да я затапим.
Не, трябва да знам за силите си, за близките си.
Джак, ние сме твоите близки.
Ние те пазехме.
Уважихме желанията на майка ти.
Ние сме твоето семейство.
Джак, представа си нямаш кой е Луцифер в действителност.
Няма и да имам, ако не говоря с него.
- Джак... - Дийн!
Той ми е баща.
Ще стигнем в основния лагер за няколко часа.
Сам, я се върни и виж,
какви ги приказва на проклетото хлапе оня откачен.
Дадено.
Давай го по-леко с Джак.
Той се сражаваше във война.
С всички сили се опитваше да се докаже, но...
изгуби близки хора, приятели.
Трябва му време, за да го преодолее.
Точно казвах на баща ми, че щом той е тук,
имаме достатъчно сили да убием Михаил.
Джак, всъщност, планът не беше такъв.
Но...
това е нашият шанс.
Дийн, Луцифер е баща на Джак, дори това да не ти харесва.
Той ще му става все по-интересен.
И какво, просто да оставим Луцифер
да го завлече на страната на лошите?
Джак няма да мине на страната на лошите.
Той ще види истинската същност на Луцифер.
И ще я види със собствените си очи,
не с твоите.
Ей! Откри ли го?
Не.
Гавраил тръгна напред да разузнае, но досега трябваше да е тук.
- Ангели! - Ето там!
За стрелба!
Убийте ги, по моя команда.
А, да, за белезниците...
Знаех, че в този свят няма да ме удържат.
Накратко, не исках безсилието ви да стане смущаващо,
затова просто се подчиних.
Пак заповядайте. Заповядайте.
Нали така? Не ми... благодарете веднага.
Видяхте ли? Отборен играч съм.
Тръпки ме побиват. Нали разбираш?
Да, но това не е Сиу Фолс.
И защо би трябвало да изглежда като Сиу Фолс?
Ами, просто ...нашият Боби от нашия свят, той...
Той обичаше да става на кокал от студ през зимата?
Е, ама този Боби е пас за тая работа.
Както и да е, радвам се да ви видя отново, момчета.
Знаех си, че няма да останете настрана.
Аха.
Знаеш ли къде можем да открием Чарли? Или Кеч?
А, те още не са се върнали.
Намекнаха им за един отряд ангели-палачи,
търсели някого от съпротивата да го разстрелят.
Тръгнаха да ги изпреварят.
Пуснал си Чарли с Кеч?
Тя взе Кеч със себе си. Бойната задача си е нейна.
Боби, скоро ще трябва да тръгваме.
- Времето ни изтича. - Като стана дума за това...
Мери каза, че искате да вземете наши хора
в онази "Другата Земя".
Аха. Да, такъв е планът.
Е, няма да се обиждаме, но това ще да е
най-тъпият скапан план в цяло сметище от скапани планове.
И тук е Михаил, другият ти чичо.
Пада си мъжкарче. Нали разбираш, воин.
Срещнах го тук Михаил.
Изтезаваше ме.
Същата работа. Имаме да си връщаме, а?
Дай пет.
Ето тук. Аха.
Това е чичо ти Гейб.
Май вече сме се срещали.
Да отидем да му кажем едно здрасти.
Та...
цялата работа с Гейб...
шутът на класа.
А ти си шут в гъза.
Ха! Чу ли това? Направо те реже.
В смисъл, не мога..
Аха, предполагам, че времето, прекарано с Асмодей,
не те е пощадило, нали така, приятел?
Ами, времето, прекарано с теб, беше по- жестоко.
- Спомняш си... - Нищо не си спомням.
Нищичко не си спомням. Само щастлив край.
Всичко е наред, щастлив край. Ами, запознай се с Гавраил, чичо ти.
- Здравей. - Здравей.
Само раздрусах старото родословно дърво
за този младия Джак тук.
Нали разбираш, приказки за добрите стари времена.
Колко як беше Тате. Нали така, Джи?
В смисъл, ние... доста се карахме, знаеш.
Но...
нали разбираш, мисля..., като се обръщам назад, мисля...
че трябваше да бъда по-снисходителен, защото той, ами...
Нали разбираш, не е лесно да си баща.
Добре, смяташ, че татко беше от лошите,
а ти - негова жертва?
Ти не беше жертва.
Просто с това се оправдаваше.
- Оправдавах се за какво? - За всичко, Луцифер.
За всичко.
За нравствени престъпления срещу Царството
и неговия достоен управник, Михаил,
затворникът е осъден на смърт.
Това ще свърши работа.
Лесно.
Ще те измъкнем оттук.
Не, няма да го направите.
Хвърли оръжието.
Идвате с нас.
Нека се изясним.
Искате да ви последваме през магическа врата,
която ще ни изстреля оттук по дяволите
в нещо като Света от приказките,
- където всичко е цветя и рози? - Добре де, не точно това
се... се опитвах да кажа, но...
Анди, виж, разбирам, че не познаваш синовете ми,
но поне мен ме познаваш.
Този свят наистина съществува. Изслушайте ги.
Никой тук няма да зареже приятелите си,
- да зареже борбата. - Никой не говори за зарязване.
Момчета, не знам дали сте го забелязали, но вие губите.
Ясно? Нямате хора. Нямате оръжие.
Брат ми и аз...
там, у дома, имаме най-голямата колекция
от митове и... и оръжия в нашия свят.
Нещо от нея
може... може да се окаже достатъчно да изравни шансовете.
Намираме го, после вие се връщате тук с готов план,
план, как да победите Михаил и армията му.
а после побеждавате.
Точно.
Може да смятате, че не ни познавате, но всъщност е точно обратното.
Били сме на вашето място.
По дяволите, вие - това сме ние.
Ще говорим с нашите хора и ще гласуваме.
Само това искахме. Благодаря.
Току-що научих новини за Чарли и Кеч.
Преследването на ангелите-палачи е завършило зле.
Самите те са попаднали в засада.
Откъде са научили за тази екзекуция?
А-а-а!
Защо не опитаме пак?
А-а-а!
Колко бойци имате?
Къде лагерува батальонът ви?
Познаваш ли място, наречено Бордуок?
Не.
Е, близо е до Парк Плейс.
Отиди до Авеню Ориентал
и поеми по най-старата железопътна линия в Щатите
директно към Ада.
О-о-ох!
Само това ли имаш, за да ме накараш да говоря?
Пратих за специалист по тези въпроси.
Няма да се наложи да говориш.
Добър вечер, Кастиел!
Добре дошъл.
Какво искате от мен? Нищо не съм направил.
Ние смятаме, че си.
Казал ли си на Чарли и Кеч за отряда ангели-палачи?
Аз...
Да.
Значи ти си ги вкарал в капана.
Не знам за какво говорите.
А-а-а!
Искаш ли да опитаме пак?
Това е глупаво.
Дийн каза да стоим в засада.
Ако се появят ангели, трябва да защитим това място.
Май наистина ще се пръснеш, че не си там
да впечатляваш хлапето си, а?
Луцифер, наистина ли виждаш някакъв вариант
той да ти бъде предан?
Мисля, че хлапето е направо сразено
от стареца си, така че...
Да. Виждам.
Той е дете.
Харесва лъскави предмети и фокуси.
Но той не е като теб. Виждам го в очите му.
Кръвта на майка му, влиянието на братя Уинчестър.
И аз мога да му повлияя.
А! Той няма да поиска.
Ще види какъв... какво си.
Промених се.
Пич, това съм аз.
Познавам те още от времето, когато бяха създадени звездите.
Не можеш да се промениш.
Неспособен си на съпричастност или любов.
Живееш, за да те боготворят или да се страхуват от теб. Или и двете.
Добре де. Виждам, че си... че и на теб са ти промили мозъка.
Добре.
Оха, това ли е моментът, когато ми казваш,
че Татко е измислил всички тези така наречени лъжи за теб?
- Схванах. - Да!
Да, Татко ме заключи, ясно?
Не разбираш ли?
Хората бяха невинни и хубави,
Но ти... не можеше да понесеш,
как стареца ги обичаше повече от теб.
Ти ги изкуши и ги разврати
само за да докажеш колко са развалени.
Внимавай, човече.
Татко видя, че твоето зло
е като първите няколко ракови клетки,
че то ще се разпространи като зараза,
ако Той не го изреже.
Затова той те заключи,
за да спре рака.
Но беше твърде късно.
И знаеш ли какво? Сега е твърде късно за теб.
Изучавахме те.
Като от стомана си.
Не съм виждал много такива като теб.
Но...
Но трябва да разбереш,
че всеки има точка на пречупване.
Миг ... на болка.
Някакъв първичен страх, може би.
Но е толкова дълбок,
толкова... оголен,
че твоята воля престава
да има значение.
И тогававсичките ти малки тайни
рукват от твоето съзнание
в моето...
докато твоето съзнание
престане да съществува.
Подсигурете района.
Ние сме повече от един.
Очарователно.
Свикнал съм.
Хванах те. Да.
Извинявай.
Е, здравей.
Ти май наистина ме спасяваш?
Крайно време беше, по дяволите.
Присъединил си се към хората.
Определено ги предпочитам пред ангелите.
Не си мисли, че си по-добър от мен.
Е, еднакви сме.
Да.
Такива сме.
- Боби. - Добра работа.
Добра работа.
Победихме. Не се случва толкова често напоследък.
Наистина се гордея с вас, момчета.
И имаме новина.
Гласувахме, за да видим кой е чак такъв идьот,
че да тръгне за "Другата Земя" с вас.
Ами? Има ли желаещи?
Всички. Аз...
И аз в това число.
Кой знае защо имам добро предчувствие за вас двамата.
Страхотно.
Ей.
Добре, Дийн, това е страхотно.
И как, по дяволите, ще го направим?
В смисъл, имаме само няколко часа, а...
Аха. Не, разбирам те. Нямам пред...
Боби? Кажи нещо за онзи автобус.
Ще пуснеш Луцифер зад волана?
Така ще знаем, какви ги върши,
а Кас ще го държи под око.
Времето ни е на привършване.
Момчета, останал ни е час и 57 минути.
- Аха. - Добре.
Джак? Джак.
Ей. Накъде си се запътил?
Задръж.
Преди да тръгна, трябва да свърша нещо,
нещо, което си обещах да направя.
Да убия Михаил.
Джак, ти... ти не можеш... Виж, трябва да ...
Трябва да закараме тези хора до процепа.
Ние ще... ще запечатаме Михаил тук.
Не.
Видях, какво е извършил, хората, които е убил.
Той заслужава да бъде наказан.
Аха, аз ще се оправя.
Виж сега, мисля, че това...
това, което Сам се опитва да каже по своя си...
свръхопростен и тъп начин,
е, че може би трябва да поразмислиш пак.
В смисъл, знам, че те насърчавах
да очистиш Михаил, но това не е лесно.
Аз опитах.
И ако той те залови,
всички ние ще трябва да загубим доста време
в опити да те спасим, а...
това излага почти всеки от нас на риск.
Виж сега, знам, че смяташ, че постъпваш правилно.
Но понякога правото може да тръгне накриво.
Баща ми изтъкна сериозен довод.
"Баща ми".
Добро момче. Идваш ли? Да започваме.
Хайде.
Деца. В смисъл, трябва просто...
трябва да знаеш, как да подходиш. Ако ме разбираш.
Затваря се.
Времето изтича! Хайде!
О-о-х.
Котх Мунто Нантокс.
- Ох, да, по дяволите. - Как въобще е възможно това?
Луцифър! Давай!
Да тръгваме. Давайте.
Хайде, давайте!
Кас, Кеч, покажете им как се прави.
Последвайте ме!
Мамо, Боби,
Чарли, и ти с тях.
Ще се видим от другата страна, бишез.
- Хъм. - Ха.
Леко, леко. Задръж.
Какво има? Искам да съм до сина си.
Ти и Гавраил ни трябвате тук, ако нещо се обърка.
Нали точно затова си в екипа?
Роуина.
Крайно време беше, по дяволите!
Котх Мунто Нантокс!
- Добре, да тръгваме. - Хайде. Хайде.
Давайте.
Господа.
Лу.
Всъщност, не би искал да опитваш пак, нали?
Ами...
Аха.
Възможно ли е това?
Гавраил?
Вървете, ще ви спечеля малко време.
Гавраиле, недей.
На Земята само знаех да бягам.
Повече няма да го правя.
Вървете!
- Гейб! Не! - Не!
Върви. Давай!
Сам, какви ги вършиш, човече? Ранен съм.
Моля те.
Как мислеше, че ще приключи всичко това?
Не. Не!
Не!
Вече се затваряше. Не можех да го задържа дори и за пет секунди още.
Е, справи се, Роуина.
Докара ни всички тук.
Задължени сме ти.
Не си и помисляй, че ще ви го простя.
Гейб ... толкова време се опитваше да избяга...
Той се принесе в жертва.
Той е причината ние със Сам да се измъкнем.
Дължим му живота си.
Ами Луцифер?
Сам се оправи с него.
Добре, чуйте ме сега.
Успяхме.
Не знам кой знае колко за това място,
но това е място без Михаил,
тъй че промяната е към по-добро.
Не искам да размеквам никого,
защото ние ще се подготвим,
ще се върнем у дома
и ще освободим народа си.
Да!
Тук е от пет минути. А виж кой им взе думата на всички.
Докато празнуваме, нека не забравяме нашите братя и сестри,
които не оцеляха.
Те никога няма да бъдат забравени,
и ние ще им въздадем справедливо.
- Чуйте, чуйте! - Да!
А сега един тост за новите ни братя...
Сам и Дийн Уинчестър.
Благодаря ви, момчета.
Добре дошли в семейството.
- Сам и Дийн! - Добре дошли!
И защо да ти вярвам?
Видях, как правят заклинанието.
Знам, какво трябва за него.
Малко кръв, някакъв плод,
един светещ камък и после...
Бум. Нахълтваме и двамата.
- А после? - После си вземам сина,
- а ти получаваш... - Всичко останало.
Разбрахме ли се?
== sync, corrected by elderman == превод chemerika & smbnew