Така започна всичко.
Четири приятелки и книга.
Идеята хрумна на Вивиан.
Беше го прочела в списание, и точно тази първа книга
промени житейската й филосфия.
Знаеш ли кое ме привлича в теб?
Сподели.
- Не се нуждаеш от мен. - Не се нуждая от никого.
Това е тайната на успеха ми.
А тя беше успяла.
Хотелът, пред който стояхме... тя го притежава.
десет години по-късно го събори и построи наново.
Добро утро, г-це О`Донъл.
Да, ще ти звънна.
Слим?
Това е Артър.
За пръв път правиха секс на радио пулт.
Бяха лудо влюбени.
Той й предложи.
Тя отказа.
Той напусна града.
О, Боже.
Артър Райли.
Колко време мина, 40 години?
Не може да бъде. Би означавало, че съм била на шест.
- Все така остроумна, а? - Да.
Старите навици умират трудно.
Трябва да се връщам на среща, но...
ще поостанеш ли в града?
Надявам се. Тук живея.
Ще те намеря.
Радвам се, че те видях, Слим.
Шарън беше съквартирантка на Вивиан и учеше в Станфорд.
После завърши право.
От 301 дипломанта,
62 бяха жени.
Само една от тях стана федерален съдия.
Той е на телефона, сега?
Дами и господа, излизаме в 5-минутна почивка.
Всички да станат.
Съдът излиза в почивка за 5 минути.
Не, не, не. Нищо не прекъсваш.
Как е в Хавай?
Сгодил си се?
Защо? Искам да кажа охо!
Нямах предвид "защо", а "Охо". Охоо.
Ако звуча сякаш те съдя то...
то е професионално изкривяване.
Коя е Шерил?
Не знаех, че баща ти се вижда с някого.
Радвам се за него.
Иза теб. И за двамата...
Поздрави на всички. Да.
През 1985, Шарън се омъжи за Том, защото я разсмиваше.
През 1999 вече не й беше смешно.
Чашата преля когато той я попита
за какво се разказва в "Дон Кихот".
Бракът приключи и Шарън си купи котка.
Карол се записа в кулинарно училище,
докато работеше като сервитьорка.
Имаше две цели в живота:
Да управлява свой ресторант,
и да се омъжи за мъжа на мечтите си - Брус Колби.
Откакто се видяха за пръв път,
не можеха да свалят ръце един от друг.
Честита годишнина.
Уроци по танци!
- Оу. - Да.
- Уау. - Да.
Защото темата на благотворителната организация
тази година е "шоу на талантите" и аз ни записах.
- Да участваме в шоу на талантите? - Да!
Реших заедно да направим нещо забавно
сега, когато вече си пенсионер.
Това е страхотно!
Ухоргазми!
Да, взех за двама ни.
Многобройни ухоргазми. На кой не би допаднало?
За да можеш да гледаш телевизия в леглото без да ме събуждаш,
и за да не може хъркането ми да събужда теб.
Много досетливо.
Какво ще кажеш да се прибирим и...
- Казвам да. - Супер.
Ето ме и мен.
Не знаех какво да правя с живота си,
после ми просветна, с първото гадене.
Виновникът беше Хари Уитакър.
Оженихме се и аз станах...
- Мамо! - Какво?
Престани вече.
Какво? Не! Само да почистя уплътнението.
- Да го почистиш? - Да.
Има сладка, малка калинка, която иска да излезе навън.
Май някой е гледал доста "Направи си сам".
Мамо, остави отвертката.
Какво?
- Мамо. - Да?
- Обсъждаме нещо. - Да?
Искаме да те преместим в Аризона.
Да ме местите? Да не съм добиче?
Това са двете ни дъщери.
Хари е счетоводител. Е, беше счетоводител.
Къщата ти се разпада, и татко не е тук да я поправя.
Знам, но приятелите ми живеят тук.
А семейството ти живее там.
- Просто искаме да си наблизо. - Не, но...
- Виж как ще ти се отрази уикендът. - Ако не за теб, то заради нас.
- Така би искал татко. - Добре.
Минаха повече от 40 години
През които всеки месец се събирахме за...
Чакай, чакай, чакай. Онзи Артър?
Чакай. Да на говориш за...
- Артър, с който спа в радиото? - Да!
Онзи, който ти предложи с милкшейк?
Да, този Артър. Отседнал е в хотела.
Не те ли мрази? Би трябвало.
Не. Беше преди 40 години!
Да, но все пак. О, ето я и нея.
Синът ми е сгоден, а съпругът ми е в Мауи
с някаква си Шерил.
Трябва ми питие.
"Съпругът" ти?
Не може още да те интересува какво прави Том.
Не ме е грижа.
Но го хваща морска болест в плувен басейн.
Какво по дяволите прави в Мауи?
Изглежда оправя Шерил в Мауи.
О, моля те.
Кой започва връзка на 67?
Какъв е смисълът?
Смисъла е да се чукаш. Винаги това е смисълът.
- Ще повърна. - Кой използва думата "чукаш" все още?
Кой все още има интерес?
Не, не, не. Няма да допусна да станем такива хора.
- Какви хора? - Знаеш какви.
Хората, които спират да живеят, преди да са спрели да живеят.
Не съм правила секс от развода,
най-щастливите 18 години от живота ми.
Това сигурно е вид рекорд.
Какво ли става с такава вагина след 18 години?
Мисля, че Вернер Херцог направи филм за това.
Да. Казва се "Пещерата на забравените мечти".
Добре! Ще спрете ли?
Да поговорим за книгата.
За книгата с прехода? Наистина ли?
Стига! На мен ми хареса!
Такова забележително начинание. Представяте ли си?
Не. Не ми харесва да ходя дори да взема пощата.
Това е невероятна история.
Толкова много пластове. Не знам как да я опиша.
Аз ще ти я опиша.
Тя тръгва на преход, изгубва си обувката, преди това е била наркоман.
Да не си прочела само анотацията?
Искаше ми се.
Все ми се искаше да й подвикна
"Почакай 10 години, ще изобретят сух шампоан."
Само ако можеше да се обвържеш
на по-емоционално ниво...
Емоционалните връзки са доста надценени.
Ти не си имала такава от 40 години.
Това си е рекорд.
Но какво ли става с чувствата след 40 години?
Много ли ви е забавно?
Я, стига. Знаеш, че те обичаме.
Може би е време да направиш преход
и да се свържеш отново с истинското си аз.
Ще ти купя раница.
Ще ви кажа как да се свържете с вашето Аз,
и няма да е като скитате сами в пустинята.
Бих искала да ви представя Крисчън Грей.
О, не.
Беше бестселър, направиха филм.
- Това е нашата тема тази година. - Уау.
Няма да четем това.
Този месец е мой ред!
През твоя месец, ти избери
някоя скучна, депресираща книга.
Не съм сигурна, че това се брои за книга.
50 милиона читатели няма как да грешат.
Неловко ми е даже да я държа.
Кой ще те съди, котката ли?
Харесва ми идеята за романс.
Твърде сме стари!
Тук пише "само за възрастни".
Определено сме такива.
Започнахме книжен клуб за да стимулираме мозъците си.
От това, което съм чувала, тази книга е стимулираща.
О, Боже.
Хайде де!
- Да пием за новата книга. - Добре.
- Става. - До дъно.
- Да. - Приятно четене, дами!
Ох...
О, аз не...
Наистина много...
много се извинявам.
Аз...аз...
- Имате ли нужда от помощ? - Съжалявам. Не, добре съм.
Не исках да ви обезпокоя.
- Вече е късно. - Знам, знам.
Толкова ме е срам.
- Добре ли сте? - Аз...
- Имам страх от летене. - Няма причина за това.
Няма да има, след като хапчето...
ми подейства.
Най-сигурният начин за пътуване.
- Знаете ли защо мислите така? - Защо?
Защото не сте срещали човек преживял самолетна катастрофа.
- А знаете ли защо не сте? - Защо?
Защото никой не е оцелял.
Мисля, че хапчето вече ви действа.
Аз също. О, Боже.
Какво ви води в Аризона?
Ами...
Дъщерите ми живеят там.
Ще си изкарате добре.
Не точно.
- Карат ме да отида при тях. - Защо?
Ами...
мъжът ми почина миналата година...
- Самолетна катастрофа? - О! Как можахте.
- Съжалявам, лоша шега. - Няма нищо.
- Съжалявам за загубата ви. - Аз също.
Колко мило от ваша страна. Благодаря ви.
Да...
- Ох! - Хей!
О, съжалявам. О, Боже.
О, това е ужасно.
- Уау. - Толкова...
Това беше подвижният мост, ние още сме на земята.
- Още сме на земята? - Да.
Толкова съжалявам.
- Добре съм. - Добре.
Мога ли да помогна на вас с нещо?
Оценявам го, благодаря.
О, Боже.
Олеле.
Да, бе.
Я стига.
Това е...
О, да.
- Знаете ли, чудех се... - Да?
Изглежда четяхте много интересна книга.
Мога ли да попитам коя беше?
- "Моби Дик". Това четях. - "Моби Дик".
На Мелвил.
Не знаех, че Крисчън Грей има прякор.
- Приятно прекарване в Аризона. - Да, разбира се.
Няма проблем.
Г-це О'Донъл, Артър Райли ви търси.
Така ли?
Да остави съобщение.
Съобщение?
Сериозно ли?
Не знаех, че...
си тук.
Видяхме се в лобито преди два дни.
Жалко. Казват, че паметта е второто нещо, което се губи.
- Кое е първото? - Не си спомням.
Впечатлена съм.
- Как ме откри? -Гугъл.
- Гугъл? - Компютърна търсачка.
Знам за Гугъл.
Нали съм по-млад от теб, не бях сигурен...
Много смешно.
Какво ще кажеш?
Може ли един джентълмен да те черпи кафе?
Джентълмен със сигурност може.
Познаваш ли такъв?
Беше през 80-те.
Запалих се по мениджмънт на риска.
Ти и работа?
- Пълна лудост. - Да, нали? Шокиращо!
Виждах, че нещата тук не вървят на добре.
Никой от мъжете в компанията не ми повярва.
Мъжете понякога загряват бавно.
Лошо за тях, добре за мен.
И...
не намери ли съпруг по пътя нагоре?
Не!
Както казах, доста съм добра...
в пресмятане на риска.
Мисля, че така съм си спестила
- много пари и бюрокрация. - Вярно.
Ами ти? Има ли г-жа Райли?
Да.
Добрата г-жа Райли живее на Източното крайбрежие,
забегна там с фамилията ми, кучето ми,
и жилището ми до парка.
Къде сбърка?
Да кажем, че не бях
добър в пресмятане на риска.
На това му се вика фалшива реклама.
Уау!
Олеле.
Присъединете се към Том, Шерил и много други
които намериха любовта в "Бъмбъл".
Присъединете се към Том и Шерил, докато го правят на дърво.
- Съдия Майърс? - Да.
12:15 е.
Наистина трябва да се заема с това, така че
кажи им, че ще го отложим за другата седмица, моля.
Разбира се.
Дайте тласък на любовта със съветите на "Бъмбъл"...
Нека любовта се случи и промени живота ви...
Имате ли нужда от нещо, ваша чест?
Мъжът на мечтите ви е само на един клик.
Не. Добре съм.
- Благодаря. - Добре.
Пожелай си нещо.
Какво правиш?
Пожелах си нещо.
Какво беше?
Винаги си пожелавам здрава планета.
Това не е желанието ти.
Никакво желание не е!
Желанията трябва да са лични, не глобални.
- Откога са такива? - Винаги са били.
И не можеш да споделяш желанието си.
Обезсмисляш всичко.
Не можеш да влезеш там. Не го прави.
Все някой трябва.
Направи неподходящо желание
и застраши планетата.
Ти си луд.
Луд си! Не влизай!
Нямам избор.
Явно си човек,
който е прекалено изтънчен, за да си го вземе сам.
Мислиш, че съм изтънчена?
Ето, такава си.
Изглеждам така, заради това.
Тази гривна струва повече от кола!
Я, да я огледам.
- Не. Не телефона... - О, не.
- Олеле. - Не, не.
- Сега ще си го получиш. - Какво искаш да кажеш?
Страшно е колко пристрастени са днес децата към телефоните си.
Дай ми го!
Почакай малко!
Не съм виждал...
Мисля, че трябва да потърсиш професионална помощ.
Разбирам защо си изгубил жилището си.
- Надявам се, че е водоустойчив. - О, не.
- Забранено е къпането тук. - Добре!
Технически, ние не се къпем.
- Артър. - И тя започна.
Него не го е грижа за това! Но беше той.
- Вън. - Добре.
Чакай малко.
- Намерих го. - Направо супер.
Видя ли това?
Може ли да ни снимате?
Мразя живота си.
Може да отнеме малко време, но Аризона ще ти хареса.
- Не знам... - Да си го кажем...
Логично е да си тук.
Не можем да хващаме самолет всеки път, когато ти стане нещо.
Как така да ми "стане нещо"?
Може да се спънеш и да паднеш.
Не искам да споменавам опастностите
за сама жена на твойте години,
но проучих в интернет и има рискове.
Ама аз наистина не съм чак толкова стара.
Не си, мамо, но и татко не беше.
Знам, скъпа, знам.
Трябва ми кафе.
Доброто кафе е нагоре по стълбите.
- Мамо, защо не почакаш тук, долу? - Да чакам тук? Добре.
Да не би на тези години да ми стане нещо от ескалатора.
Но побързайте. Всеки момент мога да се спъна.
Просто седни тук, мамо.
- Да ти взема чай от лайка? - Да, благодаря.
Пази се!
Какво...
- Ало. - Някога била ли си наплясквана?
- Какво? - Като голяма, сексуално.
Това ли правят хората?
Карол, Даян е. Набрала си грешния номер.
Не. Не прочете ли книгата?
Да. Прочетох я, разбира се.
- И? - Не знам кой е адвокатът й,
но не е трябвало да подписва такъв договор.
Имаме неща за обсъждане.
Свиквам извънредна сбирка на клуба.
Това означава, че трябва да се върнеш, разбрано?
Бих се върнала за извънредна колоноскопия,
но тук нещата са малко по-сложни.
Как е живота в Скотсдейл?
Не знам. Имам чувството...
че съм в епизод на "Живите мъртви".
Усещам, че си задъхана. Къде си?
Отивам на репетиция по танци и закъснявам.
- Ти? Ти никога не закъсняваш. - Знам!
Тази книга ме побърка. Просто се върни тук.
Ще се върна. Чао.
Брадичката горе.
И едно, две, три. Хайде, две, три.
- Едно, две три. - Едно, две, три. Спрете.
Спрете!
Стоп, стоп, стоп!
Скъпи, мисля, че трябва да вървим натам.
На ляво.
Да. Това направих.
Негово ляво. Насам.
Назад, две, три. Настрани, две, три.
Добре, разбрах. Аз сгреших.
Аз сгреших, ти беше прав.
Малкият ми Фред Астер.
Ще те следвам навсякъде.
- А на обяд? - От начало.
Знаете ли? Чудех се...
Мислите ли, че ще е възможно
направо да минем на хореографията ни?
Първо трябва да се научим да танцуваме!
Знам.
Ама аз знам как да танцувам. Наистина.
Все още помня степ танца
на "Red, Red Robin Goes Bob Bob Bobbin' Along",
който танцувах на шест.
Не съм го забравила.
Изглежда сте се престарали.
Какво?
- Какво каза тя? - Мен ли питаш?
Какво става с малката Гинсбърг?
Напоследък не е на себе си.
Няма енергия.
Изгубила е живеца си.
Просто е ленива.
Явно имаме случай с летаргично котенце.
Сериозно?
Има ли някакви промени у дома?
Нови хора или животни?
У дома? Не.
Не е имало промяна отдавна.
А диета?
Опитах няколко, но обичам да ям.
Колкото и да сваля, веднага го качвам, така че...
е безполезно.
Имахте предвид котката.
Аз съм ветеринар.
Знам.
Пътник на място 17-D да се яви в пилотската кабина.
Повтарям, пътникът от 17-D,
да се яви в пилотската кабина.
Здравейте.
Просто се нуждая от повече информация за вас.
Трябва ни домашен и мобилен номер.
И мобилен...
Също и адресът ви.
Наистина ли?
Добре.
Също и-мейл и в кои вечери сте свободни.
Вие...
Шегувате ли се?
Пилотите никога не се шегуваме с такива неща.
Чакай, не разбирам.
- Какво правиш тук? - Пилотирам самолета.
Значи си пилот?
Така мисля. Дадоха ми шапка.
Божичко!
Благодаря.
Така ли взимаш номерата на жените?
Обикновено не, но ти си специална.
Мога ли да те изведа на вечеря?
Какво става тук?
Ами мисля, че те каня на вечеря.
- Но какво е това бипкане? - От аларма е.
Но какво означава?
Обикновенно, означава, че има проблем.
- Върви да го оправиш! - Не мога, в момента съм зает.
Направи нещо. Просто направи нещо.
Не мога, докато не разрешим въпроса с вечерята.
Добре! Да, защо не. Просто се върни обратно там!
Добре, ето я алармата.
Ще ти звънна.
Боже.
Тази книга! Нещата, който Крисчън й причинява!
Абсурдно е.
Мога да го пратя в затвора за всички тези неща.
Но тя се наслаждаваше.
Да, така е.
И ние го правим.
Да, но поразличен начин.
- Много различен. - Като това.
- Това е наслада. - Определено.
Не мога да спра да мисля, как я отвлече
и я прелъсти в онзи навес за лодки, нали?
- О, навесът. - Да.
Мислиш ли, че някой на нашата възраст...
Здравейте, красиви приятели!
Да, мисля.
Нека отгатна. Пак си видяла Артър.
Да. Пихме кафе.
И спа с него.
Не!
Въпреки, че все още е забавен и чаровен.
Намираш го за такъв и пак не си спала с него?
Точно.
Не спя с хора, по които си падам. Знаете това.
- Отказах се от това през 90-те. - Няма логика.
Напълно логично е.
Хайде сега.
Кажете какво става. Кажете ми всичко.
Доста си весела. Това не ми харесва.
Добре.
- Страхотна книга! - Да!
Какво става?
Да. Почакайте.
Представете си това.
Аз седя в самолета,
четейки тази книжка...
и този дяволски красив мъж...
Стана ли това, на което се надявам?
Да. Знаете ли какво направи? Покани ме на вечеря.
Не е точно това, което...
Срещнала си мъж в самолета?
И познайте какъв е. Пилот!
Обичам мъже в униформа.
Съпругът ти тъкмо почина!
Хари. Да. Той беше...
Беше добър човек.
Това е най-хубавото нещо, което ти се е случвало.
Смърта на Хари е най-хубавото нещо, което й се е случило?
Сега може да прави секс с някой, който не е счетоводител.
Чакай малко. Луда ли си?
Секс? Забрави.
Даже не помня как се прави. Няма начин.
Не се тревожи, ще се сетиш.
Като карането на колело е.
Само дето, вместо да караш колело правиш секс с мъж.
Напомняне: Гледай как Каръл кара колело някой ден.
Ако искаш даси припомниш,
познавам някой, който определено знае как.
Не знам какво е това, но знам едно:
това определено не е секс, ясно?
Да,права си, не е.
Това е луд, страстен секс.
Може ли да спрем да казваме "секс"?
Предпочиташ "правене на любов", ли?
"Аз не правя любов. Аз чукам"
здраво".
Така казва той.
Олеле.
Тотално e откачила.
- Не, тя май се е закачила. - Да.
С белезници в червената стая, нали?
- Камшикът. - Червената стая.
Брус сигурно се забавлява с това.
Да, забавлява се, да.
Какво става?
Книгата ме накара да осъзная,
че е минало доста време откакто ние...знаете.
Например седмици?
Може би шест.
- Шест седмици? - Месеца.
О, мислех че сте като зайци.
Да, ако зайците взимаха тонове Бенадрил
и даваха обет за целомъдрие.
Трябва да престанем с това.
Хайде.
Ако е предвидено жените на нашата възраст да го правят,
нямаше телата ни да стават такива.
Говори за себе си.
Не са Боже творение, а на д-р Назариан.
Справил се е добре.
Здравейте, всички.
- Здрасти! - Каква е темата на месеца?
- Какво... - "Моби Дик".
Звучи забавно.
- Каръл? - Какво?
Няма да повярваш какво извадих от гаража.
Старата ми моторетка.
Не е карана от години!
Горката.
Окабеляването е провиснало.
Но още има страхотно шаси.
Мисля да я смажа
и да я подкарам отново.
- Да, добра идея. - Това е хубаво.
Полирай шасито й и сложи вакса на седлото.
Дано използва предпазни мерки.
- Млъкни. - "Моби Дик"?
- Какво беше това? - Не знам.
Не знам защо все това ми идва наум.
Ужасно е.
Дами, тази книга ми отвори очите.
Не ме интересува какво мисли обществото за нашата възраст.
Сексът все още е на дневен ред.
Чакай. Ние сме четири умни, успели жени.
Не ми трябва мъж.
Знам. Доказваш го от 18 години.
Туше.
Искам да кажа, че ние трябва да решаваме.
Като стана дума, удвояваме залога.
Какво ще кажете за този избор?
- Добре, че е трилогия.
- Особено за теб, Шарън. - Много ти благодаря.
Благодаря ти. Дами?
- Какво? - Дами?
Да?
Няма да изчезнем нежно в нощта.
Нека смажем колелата и да караме отново!
"Пъшкам и накланям таза си неволно към неговия,
усещайки приятно..."
"...приятно триене..."
Това си е нещо.
"...срещу нарастващата му ерекция."
Леле мале, добре, добре.
- Ало? - Добре ли си?
Трябваше да се обадиш след вечеря.
Добре съм, скъпа. Тъкмо приключих.
Сама ли вечеряше?
Да, сама.
Толкова е тъжно.
Да. Както и да е...
благодаря, че ме провери, трябва да си лягам.
Помни, можем да те преместим в нашето мазе когато решиш.
Добре.
Имам предвид...
Уау.
Ало!
Така ли отговаряш по телефона?
- Кой се обажда? - Ще затворя.
После пак ще те набера и ще го направим както трябва.
О, Боже.
Край.
Явно нищо не мога да правя като хората.
Здравей!
Здравей. По-добре.
Вечеря ли вече?
Да.
А утре вечер?
Вечеря утре вечер?
Звучи добре. Мислех, че няма да попиташ.
По кое време да те взема?
Не мога, наистина...
- Защо? - Искам да кажа...
Разбира се, че мога, но ти къде си?
В Седона.
Но аз съм в Санта Моника...
Знам това. Ще те взема в 06:30.
Чакай. Не можеш просто да...
Всъщност мога. Ще се видим утре вечер.
Боже.
Още някой с неподходящо желание?
Спасявам желания из целия град.
Искаш ли кафе?
Не мога днес.
Може и питие по някое време.
Разполагаме със страхотен бар на полуетажа.
О,имаше предвид с мен?
Забавна си.
Добре. Значи имаме среща.
Страхотно е, че имаш среща!
Да, при това първа среща.
Важно е да сложиш нещо сексапилно.
Не притежавам такова.
Не я слушай. Бъди с нещо удобно.
Бъди себе си.
Какво ще кажете...
за това...
- Прекалено удобно. - Нали? Не става.
Добре.
Мога да го дам за благотворителност.
Не го причинявай на онези хора. Имат си достатъчно проблеми.
- Винаги прави така. - Знам.
Облича обемни неща
за да си скрие фигурата. Непрекъснато!
- О, Боже! - Да!
- Страхотно! Изглеждаш супер! - Изглеждаш перфектно.
- Нека погледна. - Не искам...
Изглеждаш толкова добре. Само разкопчай това копче.
- Покажи момичетата. - Остави ме!
Пусни ги навън. Не, не, не.
- Това е глупаво. - Вълнуващо е.
Ужасно съм нервна.
Аз също. Помниш ли последната си среща?
По времето на Никсън.
- Това помага ли? - Не.
Трябва ми спасителна дума.
Ще бъдеш страхотна! Ще бъдеш страхотна.
Това ще е страхотно! Да идем до прозореца.
Дръж се естествено. Време за шоу!
- Здравей. - О, добре, че си вкъщи.
- Носи джинси. - Обичам мъже в джинси.
Нека погледна. Добре...
- Изглежда сладък. - О, Боже!
Олеле.
- Донесъл си ми цветя? - Заповядай.
Благодаря.
Донесъл е цветя!
Харесвам такива мъже.
Ако не ги харесваш, виновни са съседите.
- Набрах ги от градината им. - Шегуваш се.
Последният път като отиде на среща забременя.
Не мисля, че това ще се случи сега.
- Той се отказа от теб. - Знам. Няма нищо.
- Докъде бяхме? - А, да, до тоалетната.
Публична тоалетна?
Да, в парка.
- В парк? - Ами бях на 11.
Не мислех много за обстановката.
Не.
- Ами ти? - Аз? Не помня.
Всеки помни първата си целувка.
Ами ако ти кажа коя беше най-хубавата?
Може още да не се е случила.
О, добре.
Първата ми целувка.
Беше в шести клас с Тери Сандърс.
Тери Сандърс. Момче или момиче?
Момче, очевидно.
Чудех се.
Беше на едно Коледно тържество.
С приятелки се промъкнахме зад сцената.
Беше тъмно и...
Помня, че чувах началото на песента "At Last".
Помниш ли? На Ета Джеймс?
Песента се лееше отвъд завесите,
и тогава Тери Сандърс дойде и каза...
Беше много мило! Каза: "Мисля, че те обичам, Диди."
После хвана лицето ми с двете си ръце,
и не знам...
Може да го е гледал в някой филм.
Държеше лицето ми, и за момент
съзнанието ми се опразни по прекрасен начин.
Имам предвид, не сме...
Не знаехме какво правим,просто...
- Тери е знаел. - Може би, да.
Стояхме си така...
просто стояхме. Замръзнали.
Но не ме беше грижа.
Защото...
усещането от ръцете му...
Знаеш ли какво ми се иска?
Всеки да е имал такава първа целувка.
Да.
Съжалявам.
Не зная...
защо ти разказах цялата история!
Беше прекрасна... хубава история.
Благодаря.
Прииска ми се Тери Сандърс да ме целуне.
Къде е той? Какво стана Тери Сандърс?
- Трябва да го издиря. - О, Тери Сандърс...
Всъщност той загина в самолетна катастрофа.
Отиде си.
За един миг.
- Самолетна катастрофа? - Да.
Не.
- Съжалявам. - Извинявам се.
Не е умирал в самолетна катастрофа.
Чака цялото това време
за да ми върнеш шегата със самолетната катастрофа.
Не се сдържах.
Даян може да накара мъж да прелети от друг щат,
а аз не мога да изкарам моя мъж от гаража!
Трябва да му дадеш добра причина.
Откога сексът не е добра причина за един мъж?
Нямаш си работа с мъж, а с остарял мъж.
Различно животно.
Той не мисли за секс. Съзнанието му мисли,
че "вътре" означава да смени крушка или поправи тоалетна.
И двете звучат по-задоволително за мен.
Значи, съм прецакана.
И съм на сухо.
Трябва да му припомниш. Върни го в момент,
когато е мислел за секс.
- Г-жо О`Донъл? - Да.
Това беше оставено за вас.
- Благодаря, Рунако. - Няма защо.
Техниката на Павлов.
Покажи правилните стимули
и няма да повярваш колко бързо той ще свърши.
Трябва ли да си толкова гадна?
Някой май се е нацупил!
Знам! Заради книгата е.
Боят с камшик и наказанията.
Научавам неща, които не трябва да знам на тази възраст!
Искам да кажа, сексът е...
не че малко целуване и ласки ще ме убият, но...
Това дъждобран ли е?
Добре, сподели.
"Другият път ще ни трябва защита"?
"С любов, Артър."
Не си ни казала за това.
Казах ви, отидохме за кафе.
Невероятно! Аз не отивам за кафе така.
Целият свят се е разгонил.
Ти просто трябва да се пуснеш на пазара, като Том.
Представяш ли си я онлайн?
Хайде да говорим по-реално.
Защо не?
Има доста риби в морето,
- които ще я харесат. - Съгласна съм.
Но за да хване някоя, трябва да вземе въдицата
и да нагази във водата.
Мислиш, че не го мога.
Мисля, че можеш. Но няма да го направиш.
Да пием за мен и въдицата ми, тогава.
- Ура!Браво на теб. - Ура!
Само не взимай въдица.
Да. Добра идея.
Житейски девиз?
Ще ти дам аз един девиз.
"Никой с истински живот, няма девиз."
"Намери половинка"?
Да не съм пандата Лин-Лин от зоопарка в Сан Диего?
Не! Не, не, не.
Спри!
По дяволите!
Старата ми униформа. Какво мислиш?
Сякаш съм в машина на времето.
Знам. И още ми става!
Та-Да!
Има тиксо на рафта.
Сладък си, но мога да пробвам и с...
А, трябва ти тиксо. Добре...
И ми дай свинските опашки.
Опашките.
Да не мислиш да ме завържеш?
Какво?
Нищо. Просто нещо, което прочетох.
Да помогна ли с нещо друго?
Не, добре съм. Благодаря.
Трябваше ми повече светлина
за да погледна коляновият й вал.
Да я прегледам.
Да прегледаш....мотора?
Да.
- Навява ми спомени. - Да.
И е по-хубава, отколкото я помня.
Няма да откажа да ме изведеш за едно кръгче.
Да отложим?
Извинявай. Надух ти главата.
- Ще оцелея. - Дали? Чудя се.
Звънни ми когато пак си в Аризона.
Всъщност съм там другия уикенд.
Колко неприятно.
Да, както и да е.
- Беше ми приятно. - Беше наистина хубаво.
- Лека нощ. - Приятна вечер.
Добре, благодаря ти.
О, Боже.
Трябва да овладеем положението.
Не искам да се повтаря ситуацията с изслушването на доказателствата.
Моля, да си изключим телефоните.
Не е моят.
Само аз ли чувам това?
Мисля, че идва от там.
По дяволите.
Гинсбърг, искаш ли навън?
Върви.
Хайде.
Добре.
Мързелувай си.
Проклет да си Е.Л. Джеймс.
Името му е Джордж и сигурно е сериен убиец.
Няма перфектни мъже.
Определено не е нормален.
Нормалните хора не си търсят срещи по интернет.
Ти го правиш.
Да, открих си делото.
Може да е твоят Крисчън Грей.
- Той е плешив данъчен адвокат. - Добре, може би не.
Но поне имаш среща.
Аз няма да правя секс докато съм жива.
Може да няма ръце!
- Хей. - Какво?
Тези са много важни.
Прибират те, изглаждат всичко. Променят живота.
Ще ти купя такива. Ела.
Нещата не минаха точно по план.
Омъжена си от дълго време.
В армията, привличат вниманието на войниците,
като надуват тромпета.
И аз това исках да направя.
- А войникът? - Дезертира.
Всъщност тромпетът не напусна бараката.
Командващият офицер отмени мисията, а?
Да. Мисията прекратена.
Стига с тея метафори.
Органите ми се изместиха.
Ще се справиш. Дишай дълбоко.
Дай му едно от тези...
и лейтенантът ще застане на пост.
Мислиш, че това е проблемът?
Доста време съм прекарала в изследване на демографията.
Може би просто му е неудобно.
Това ще го промени, повярвай.
Нужда от помощ?
Трябва ми резачка.
Не мисля, че си го облякла правилно,
но ще изглеждаш страхотно.
Приличам на дебел манекен.
Опитвам се да си представя как серийният убиец
се опитва да те измъкне от това.
- Ще трябва да ползва зъби. - Ако има такива.
Когато свършите с шегите, ще ми дадете ли ножица?
Не си чувствам краката.
Този ли ти показах?
Не. Намерих го в "Зилоу".
Погледни.
- Има мултимедийна стая. - Суперско.
Не ти трябва мултимедийна стая,
трябва синът ти да живее в добър училищен район.
Мамо. Не трябва да солиш толкова.
Това са спагети. Винаги ги посолявам.
Мамо, не видя ли статията за кръвното, която ти пратих?
Може ли да ме извините?
Не казвай "суперско". На 40 си.
Здравей, как си?
Да те посетя? Това е лудост!
Какво? Не знам как да го направя.
Да?
Добре.
Ще трябва да измисля някаква причина.
- Мамо? - Трябва да затварям.
Добре, ще го направя. Чао.
- Наред ли е всичко? - Не. Не.
Това беше съседът.
Имало е кражба или взлом, не знам.
Мислят, че къщата е обрана.
- Обир? - Шокиращо е!
Знаете ли?
Мисля, че веднага трябва да се прибера и да помогна.
Как така?
Ами властите може да ми задават въпроси.
Затова трябва да се прибера.
Властите?
Не съм заподозряна. Не съм подозрителна.
Просто се притеснявам.
Този свят не е безопасен за теб вече.
Съжалявам, и...
ще си помисля за предложението, нали?
Трябва да си резервирам полет за утре.
Вече не те ли възбуждам?
Знам, че минаха 35 години и имаме три деца, но...
вече не е ли вълнуващо?
Обичам те, Каръл.
Знам, и аз те обичам.
Тогава къде е проблема?
Даже не сме опитвали да правим любов
от купона за пенсионирането ти.
И двамата знаем какво стана тогава.
Ти самата каза, че е имало проблем
с говеждото тогава.
И двамата знаем, че не е от храната.
Аз я приготвих.
Няма да водя този разговор.
Брус, Вивиан каза, че е нормално за мъжете...
Вивиан?
Д-р Шефер каза, че има ефективни начини...
Говорила си с доктора?
Мислех, че ти няма да искаш.
- Ами не искам! - Видя ли? Знаех си!
Той ме пита: "Той доставя ли си удоволствие сам?"
- О, Боже! - Аз казах: "Нямам идея!"
Каръл! Достатъчно!
Брус! Искам да правим секс!
Здравейте.
Извини ме.
Хайде, скъпа. Запали се.
Давай.
Хайде.
Не можеш да я запалиш, а?
Имате ли резервация?
Не, имам среща.
Името му е Джордж.
Той е данъчен.
Последвайте ме.
Приятно хранене.
Хей, имаш ръце!
Не, че щеше да е проблем...
но така е по-добре.
Приятно...Опа. Аз ще се погрижа.
Затова не излизам от вкъщи.
- Да почнем отначало? - Срам ме е да влизам пак.
Не.
Ще започнем от тук.
Добре.
С какво се занимаваш?
- Работиш ли? - Да.
Сега работя върху пиенето си.
Имаш приятен смях.
Благодаря.
Всъщност, съм федерален съдия.
- Наистина? - Да.
И имам властта да ти сложа белезници.
Не знам защо го казах. Наистина.
Извинявай, аз...
Предположих какво би ти хрумнало и...
Не точно на теб, на мъжете.
Не, че всички мъже са еднакви, но...
Съжалявам, не става по-добре, това е...
Олеле.
Мога ли да призная нещо?
Днес смених ризата си шест пъти, а имам само пет ризи.
А смешното е, че всички са еднакви.
Синя, закопчана, на Брукс Брадърс.
Че кой не обича Брукс Брадърс?
Не и аз.
Кога ходенето по срещи стана толкова трудно?
Преди излизахме на танци
и бада-бум, бада-бинг, жениш се и забременяваш.
Сега трябва да измисляш теории за живота
преди някой даже да ти "намигне". Какво е "намигане" онлайн?
Доста по-добра си в това, отколкото си мислиш.
Благодаря ти.
Ти също.
Всички предишни връзки ме научиха на едно.
Не мога да спя с мъже.
Това разкритие не го очаквах.
Сексът е супер. Но не мога да спя.
Това звучи по-логично.
Сега мога да се съсредоточа в разговора.
Не знам как мъжете могат да спят навсякъде.
На пода, в легло, на диван.
Аз блея в тавана, докато те потъват
в сладки сънища.
Казват, че лошият сън е знак за лоша връзка.
Съгласна съм с това.
- Благодаря. - Благодаря.
Еха.
Не вярвам, че пак съм тук.
Аз също.
Да опитаме.
- Същото ли е като едно време? - Може би по-добро.
Нека те питам нещо.
Кое е любимото ти нещо в целия свят?
Доста обширен въпрос.
Да ме галят по рамото.
- Стига. - Да, това е.
Вярно е. Аз съм по простите удоволствия.
Каза жената със 150 човека персонал!
Щеше да е хубаво всички да ме галят по рамото.
Знаеш ли какво обичах преди, което не правя вече?
Да изслушам цяла грамофонна плоча от начало до край.
Те се завръщат на мода, нали?
Някои неща устояват на времето.
Точно така.
Танцът е свързване.
Не може да е рутина.
Движението в унисон не е танцуване.
Да.
Мисля, че приключихме за днес.
Извинете.
Аз бях на 14. Тя на 17. Можеше да кара кола.
Стоеше зад волана.
Каза ми: "Ела тук".
Аз съм до тук.
Благодаря, че направи вечерта лесна.
Беше невероятно удоволствие.
Трябва да те попитам нещо.
Първо, мисля, че си страхотна.
И второ, знам, че шансът
да продължим е малък, но...
ще може ли...
да те целуна?
Ако ми даваха пари
всеки път когато някой пита...
Добре. Ще превъртя касетата 30 секунди назад.
Млъкни и ме целуни.
По дяволите.
Мисля, че това е твое.
Благодаря.
Гинсбъргър!
Ще ми трябва по-голяма задна седалка.
Да извикаме д-р Дерек.
- Тук добре ли е? - Да, идеално е.
Добре.
Харесва ми как хората на твоята възраст още
се издокарват за пътуване.
Сладко е.
Добре...
- Обади ми се като стигнеш в Ел Ей. - Разбира се.
- Обичам те. - И аз те обичам.
- Пази се. - Чао.
- Обичам те. - Обичам те!
Добро измъкване, Худини.
Не мога да повярвам, че правя това.
Не мога да се наситя.
Честно, май не съм виждала по-красиво небе.
Нали?
- Наздраве. - Наздраве.
Да ти покажа ли нещо?
- Добре. - Ела с мен.
Какво правим? Чакай.
- Притеснена ли си? - Трябва ли?
Не мисля, че познавам друг със собствен хангар.
Трябва по-често да излизаш от града.
Не, чакай, не. Забрави.
Няма шанс да се кача на това нещо.
Не. Не!
Ще ти хареса. Ще е супер.
Съжалявам, но... какво говориш?
Няма да се кача.
Това са уредите. Не пипай нищо.
Ако ги пипнеш, ще паднем.
- Не казвай това. - Шегувам се.
Това е бебчето ми.
Виждаш ли това "Б" там?
- Това е Бийчкрафт Бонанза. - Добре.
И работя усърдно по него вече...
20 години.
Двайсет? Чакай малко. Колко е старо това нещо?
- От 1951 г. е.
Аз съм от тогава! Пусни ме да сляза!
Не, сериозно.
- Добре, издигаме се. - Чакай, не.
Ще съжалявам за това!
О, не моля те. Май на теб не ти се живее!
- Моля те. - Всички ще умрем някой ден, Даян.
Мисля, че трябва да поживеем малко, докато още можем.
Изумително, а?
Искаш ли да подържиш...
- Добре. - Просто го дръж.
Държа го.
- Не! - Виждаш ли?
Да.
Това е...
- Ще се наклоня на дясно. - Ще се наклониш?
Знаеш ли какво е това?
Да. Катидръл Рок.
Точно така.
О, Боже.
И всичко това, защото си пилот
- това ли ми казваш? - Не.
- Не? - Не.
Напуснах военновъздушните сили,
и започнах работа в авиационна лаборатория.
Създадох дизайн, който намаляваше
моторното съпротивление.
Глупав, но голям патент,
и успях да построя това.
Трябва да ме запознаеш с близките си.
Кога може да се срещнем?
- Не знам дали е добра идея. - Защо?
Защото още тъгуват за баща си и...
Ами ти?
Ами аз...обичах го.
Но разбрах, че съм тъжна
заради края на нещо.
Мина доста време.
Не знам, светът сякаш вижда...
връзката ти по един начин.
ти караш по този начин, но...
истината е, че нещата...
бяха приключили дълго преди той да почине.
Е...
какво мислиш за това?
Не искаш да чуеш тъжната ми история, нали?
Може би трябва да ми разкажеш своята.
Нямам такава.
Нямаш такава, защото си богат.
Мина денонощие, а още не отговаря.
Сигурен съм, че е добре.
Ти все така казваш!
Може да е паднала в някоя канавка!
Ейдриан, успокой се.
- Звъня на Джил. - Хормоните ти бушуват!
Шарън, ти ли си?
Том? Здравей.
Здравей!
Здрасти...
- Неочаквано. - Да.
Косата ти е...тъмна.
Боядисвам се.
- Знам. - Да, вярно.
Искам да те запозная с някого.
Всъщност аз трябва...
Бебчо!Ела.
Бебчо, искам да се запознаеш с Шарън.
Шарън, това е годеницата ми Шерил.
Приятно ми е!
Толкова съм слушала за теб.
Шарън?
Извинете, вие ли сте Шарън?
- Да. - Съжалявам, че закъснях.
Имах трудна операция на синуси.
Не питай.
Здрасти, аз съм д-р Дерек.
Може да ме наричаш само Дерек.
Здравей, аз съм Том.
- Убийте ме сега. - Извинете, кой сте вие?
Д-р Дерек. С Шарън сме на среща.
- Здравей, аз съм Шерил.
Не знаех, че излизаш с някой. Това е страхотно.
Изглеждаш невероятно без маската!
Колко мило.
Трябва да доведеш д-р Дерек на партито другата седмица.
- Какво? - По случай двойния годеж.
Джаред не ти ли каза?
С Шерил се сгодихме.
Организираме тържество с приятели.
Но ще е главно за Джаред и Кейт.
- Ще се радваме да дойдеш. - Да.
- И вие докторе. - Да.
Звучи добре!
Трябва ли ви DJ? Като втора работа ми е.
Правиш скречове, или пускаш CD-та?
- Заповядай. - Благодаря.
Харесва ли ти, че сме в бар?
Да. Като в доброто старо време.
Наздраве.
Дали съм сигурна.
Богинята на меренгето, няма що.
Тук ли водиш всичките си мъже?
Само тези, с които не искам да ме виждат в бара.
Ще го приема като комплимент.
Забранена зона, а?
Предимствата на собственика.
Погледни.
Самотен шезлонг.
Всичко, от което една жена има нужда.
Тронът на кралицата на върха на двореца й.
Виж. Виж гледката.
Виж всички блещукащи светлинки.
Всички тези животи.
Както се казва в поемата, пое по пътя незнаен,
и промени всичко.
Поемата не се отнася за това.
- Така ли? - Да.
Отнася се...
за това, как разказваме историята на живота си,
и се чувстваме героични, смели...
но всъщност няма различни пътища.
- Няма различни пътища? - Не.
Невероятна поема.
Артър, ела.
Погледни. Виждаш ли сградата с червените светлини?
- Нашата закусвалня? - Да.
Не мога да повярвам, че хотелът ти гледа натам.
Според авиокомпанията майка ви не се е качила на самолета.
- О, Боже. - Каза ми да не се притеснявам!
- Добре, сега вече можеш. - Какво?
Както и да е...
проследихме телефона й.
- Какво? - Добре.
- Какво означава това? - Знаем къде е.
- Отвлечена ли е? - Не казах това.
- Искат ли откуп? - Знаете къде е?
В такъв случай е добре да останете спокойни.
- Да се успокоим. - Знаете ли къде точно е?
Можете ли да предположите къде е?
Няма да предполагам, защото знам.
- Ами заведете ни там. - Може ли да видя?
Не мога да повярвам, че си сложила Виагра в бирата ми.
Беше невинна грешка.
Как така невинна? Отровила си ме.
Твърдо не.
Не използвай тази дума.
- Извинявай. Как се чувстваш? - Твърд.
Нали нямаше да използваме тази дума.
Аз мога, ти не.
- Толкова много правила. - Недей, Каръл!
Боже.
Не мисля, че трябва да похабяваме хапчето.
- Сериозно! Престани. - Успокой се.
Сериозно? Спират ме.
Сър, моля излезте от колата.
Не мисля, че е добра идея, полицай.
Излезте веднага!
Добре, добре.
По дяволите.
Вижте, съжалявам. Жена ми е сложила Виагра в питието ми.
Вярно е. Моя грешка, съжалявам.
Ама разбирате ли, той има проблем
в тази област, и се срамуваше.
А ако има нещо, което знам за този мъж,
е че мрази да се излага.
Нали така, скъпи?
В момента мразя много неща.
Това не е даже сред първите три.
Ще се отрази ли на шофирането ви?
Не, госпожо.
Добре.
- Приятна вечер. - Добре.
И на вас.
Благодаря.
Мисля, че те харесвам.
Сега говори виното, а?
Чакай.
Знаеш ли? Май загазих.
- Повече отколкото мислиш. - Така ли?
- Какво? - Май чух нещо.
Сигурно е от виното, а?
Колко често мислиш, че виното е виновно?
Боже. Кой е там?
- Мамо? - Олеле.
- О, Боже. - Олеле.
О, Боже.
Мамо!
Скъпа, нека обясня.
Какво става тук?
Здравейте. Вие сигурно сте Ейдриън и Джил.
Аз съм Мичъл.
- Крис. - Престани.
Мичъл, може ли просто...
Добре ли си?
- Мамо! - Не, моля те. Добре съм.
Може ли да обясня? Сега се връщам.
Къде отиваш?
Тя е добре. Беше в добри ръце. Успокойте се.
- Ти се успокой! - Всичко е наред.
- Ти се успокой! - Имахме тежък ден. Извинете.
Мислех си просто да ни дам добър старт.
Мислех, че ако изкараме приятна вечер
и нещата естествено се получат,
и двамата ще се почувстваме добре.
Супер план! Поздравления за изпълнението.
Извинявай. Опитвах се само да ти помогна, Брус.
Без да се замислиш имам ли мнение по въпроса?
Не е само тази вечер, а всеки път, Каръл!
Накара ме да ходя на танци.
За шоу за таланти, в което не съм се записвал!
Идваш на моето благотворително събитие
през последните 15 години.
Винаги присъстваш.
За благотворителната вечеря.
Съжалявам, че търся начини
да останем свързани.
"Хей, Брус, ето нещо, което мразиш да правиш,
но ще правиш следващите 2 месеца, но всичко е наред,
защото накрая само ще се изложиш публично!
Честита годишнина!"
Какво, какво? Извинявай.
Не те чух, защото съпругът ми ми подари тези тапи за уши,
за да не се слушаме един друг повече.
Честита годишнина!
И между другото,
купих тапите за да не изпускаш предаванията си,
защото аз пък обичам да заспивам
до жена си в леглото ни!
Така че прощавай!
Какво правиш? Стига.
Даян, знам че това...
не беше предвидено да стане тази вечер.
Това е ужасно! Видя ли какво имах предвид?
Признай, че беше малко смешно. Дойде и полицай!
Не, не беше смешно.
Всичко това беше една голяма грешка.
Не го вярваш.
Беше неловко, но на кой му пука?
Знаеш ли какво? Не разбираш, Мичъл.
Знаеш ли защо? Защото нямаш деца.
Деца? Твойте деца са възрастни.
Седиш си тук, в ранчото, без да те е грижа
за никой, освен за себе си.
Така те устройва, но това не е реално.
Имам семейство и отговорности.
- Съжалявам, такъв е моят свят. - Не разбирам точно
през какво преминаваш сега.
Така е. Нямаш представа.
Чуй ме. Погледни ме. Знам, че се познаваме отскоро.
Но не можеш да прекараш целия си живот
в грижа за други хора.
Това също не е реално.
Добре, хей!
- Даян. - Какво? Какво?
Можеш да си позволиш да бъдеш щастлива, Даян.
Аз наистина... Съжалявам, трябва да тръгвам.
Брус. Брус, скъпи.
Какво?
Знам, че напоследък се държах като луда.
И явно прекалих снощи.
Сериозно?
Леле, не съм забелязал.
Съжалявам.
Изложих те и...
те накарах да се почувстваш зле.
Просто не знам какво става с теб
през последните месеци, и се плаша.
Знам, че допуснах грешка и...
съжалявам.
Изплаших се.
Изплашил си се?
Да на...
партито за пенсионирането ми.
Видях...
40 години да изчезват.
И не знаех кой съм вече.
Какво щях да правя?
Какво мога да правя?
Изплаших се.
Изплашен съм.
Трябва ми малко време да се преоткрия.
Разбрах те.
И няма да опитвам да оправя всичко сама...
колкото и да е изкушаващо.
И няма да те карам да правиш разни неща,
които не искаш да правиш, като танците на събитието.
Знам, че никога не би поискал това.
Забрави го, става ли?
Лягам си.
Сладолед директно от кутията?
Натъкнах се на Том и на щастливата му годеница.
Организират двойно годежно парти.
Споменах ли, че я нарича "бебчо"?
Което е перфектно, защото тя още е дете.
- О, не. - Да.
Какво изпуснах?
Шарън няма да ходи по срещи вече.
И всички сме тъжни.
Значи нищо различно.
Да, ами...
Откога ядеш сладолед?
От сега.
И при теб ли се провалиха нещата?
Спах с Артър...
Каква изненада.
Не,не секс.
Заспах до него.
Преди не си могла да заспиваш до мъж!
Знам.
И не правихте секс?
Спахме на дивана и той ми галеше рамото.
Каква катастрофа. Кога си заминава?
Не достатъчно скоро! Замръзна ми мозъка.
- Дай това на професионалист. - Олеле!
Имам съобщение.
Добре.
Аз...
официално се местя в Аризона.
- Какво? - Заради пилота ли?
Не, не, не. При дъщерите ми.
От лошо, по-лошо.
Преустроили са мазето заради мен,
всичко е обезопасено против подхлъзване.
- Олеле.
Ами пилотът?
Беше катастрофално. Вече не сме на 18.
Не.
Не сме пролетни цветя.
Не. По-скоро хербарии.
Значи това е...
последната ми литературна среща!
Шегуваш се!
О, Даян!
Искаме ли въобще да говорим за книгата?
- Мразя тази книга, ясно? - Аз също.
Да.
Толкова ли сме жалки?
Никой няма нищо интересно за споделяне?
Моята афера приключи в средата на басейн
върху надуваем лебед,
пред погледа на дъщерите ми и полицията!
Това определено е интересно.
Предполагам, не си била сама в басейна.
Не бях.
Браво на теб.
Да донеса ли още едно такова?
- Да. - Да.
Ще побързам.
Мъжете правят живота невъзможен.
На мен ли го казваш?
Ти пък защо го казваш.
Зарязваш страхотен мъж, за да живееш в мазе,
и да кърмиш децата на дъщеря ти.
Много умно от твоя страна.
Заседнала си на Том от 18 години,
а дори не го харесваш.
Даже не ти е на нивото.
Преди 18 години умираше от нетърпение да се отървеш от него.
Но май си забравила това.
Иска ми се и аз да бях забравила.
- Ами... - Какво?
Бях добре, докато Артър не дойде.
Живеех си щастливо.
Имах куп мъже, готови да задоволят всеки мой каприз.
Не мога да слушам това повече.
Вярваш ли го наистина? Сериозно?
Страх те е да не те наранят,
затова отблъскваш любовта с всички сили.
Ще продължа да правя само секс, без грижи.
Защото така ме устройва, ясно?
Престани да се самозалъгваш, Вивиан.
Не всичко на света е секс.
Прочете ли книгата?
Това е любовна история.
Това иска светът. От това се нуждае светът.
Можеш да правиш секс
с когото си поискаш.
Но накрая хората винаги искат повече от това.
Всеки си има багаж, болка и проблеми, но...
даже Крисчън Грей се влюби.
А имаше 50 нюанса проблеми.
Така че...
Заповядайте.
Трета книга? Не знам дали ще преживеем още една.
О, Боже.
Аз...
Това ще ми липсва. Нали?
О, скъпа.
- Приятен път. - Благодаря отново.
Гинсбърг.
Какво става?
А миличко? Какво ти става?
Виж ти.
Колко си сладка.
Не ми вдигаш телефона.
Не го нося със себе си.
Знаеш ли защо започнах в радиото?
Не.
Защото ми хареса идеята,
че каквото кажа или пусна като музика...
милиони хора ще включат радиата си и ще го чуят.
Но когато остарях...
осъзнах, че...
да достигам до милиони анонимни хора...
не се доближава до това...
да достигна до човека, който обичам.
Заминавам утре.
И се замислих...
няма ли да е добре, ако...
дойдеш с мен в Ню Йорк?
Но после поразмишлявах за теб...
за твоят хотел, покривът ти...
И неумението ти да си намисляш желания.
Не искам да те променям, Вивиан.
Обичам те каквато си.
Богата и независима...
и голям дразнител.
Звучи като мен.
И ето ни, гледаме два пътя.
Аз знам какво изпитвам.
Знам, че ти си човекът, с когото искам да говоря.
Ти си човекът, който искам да слушам.
Ти си човекът, с който искам да вляза във фонтан.
Ти си моят човек, Слим.
И искам да знам какво мислиш за това.
Беше ми приятно да те видя пак, Артър.
Желая ти приятно пътуване.
- Здрасти. - Здрасти.
Здравейте всички. Искам да кажа няколко думи.
Както повечето знаете, аз съм Том Майърс, бащата на Джаред.
От името на годеницата ми и от мое,
Искам да ви благодаря, че дойдохте.
Кейт, щастливи сме да те приемем в семейството.
Джаред, радваме се за теб.
Благодаря, татко.
Както казва Шекспир: "Любовта не гледа с очите, а с ума."
Колко е бил прав.
Любовта е грижа,
и се радвам, че нещата се наредиха.
Кейт, направила си добър избор.
Извинете, обещах да не го правя. За Джаред и Кейт.
Наздраве!
Стана случайно, извинете.
Както някои от вас...
Ако някои от вас знаят,
аз съм майката на Джаред, съдия Майърс.
Или Шарън.
Не мисля, че Шекспир е имал предвид това,
когато е написал тези редове.
Казвал е, че Купидон е сляп.
Не е казвал, че хората
трябва да мислят за любовта
като добър или лош избор.
- Както и да е.
Когато погледна сина си...
се гордея с него, защото...
е имал смелостта да излезе навън,
и да намери някой, който го прави щастлив.
Това е вдъхновяващо.
Дори за старица като мен.
Истината е...
че любовта не е сляпа, не е бойно поле,
и не е слънцето или луната, или каквото и да било друго.
Това е просто дума, докато някой не й придаде значение.
И това сте открили вие двамата един в друг.
Всъщност и четиримата.
И всички заслужаваме подобно нещо.
Браво.
Наздраве!
Кейт и Джаред.
Ало?
Г-це О'Донъл, обаждам се да потвърдя, че г-н Райли замина.
Благодаря.
Здравей, скъпа.
Хей.
Какво стана? Звъним ти цял следобед.
Още си по пеньоар?
Шоуто на Каръл започва след час.
Видях се с Артър снощи.
Интересно.
Не! Приключих с него завинаги.
- Направих го. - Какво стана?
Каза ми, че искал да отида с него в Ню Йорк,
но осъзнал, че не иска да ме променя,
защото ме обича каквато съм.
Иска само да си говори с мен и да ме изслушва.
Каза, че аз съм неговият човек.
Извинявай. Нещо не загрявам.
Аз също.
Обича те...каквато си?
Не иска да те променя?
И иска да му споделяш мислите си?
- И ти скъса с него? - Да, точно така!
Да не си полудяла?
Добре, къде е той?
Напуснал е хотела и е на път за Ню Йорк.
Добре. Време е да се облечеш.
Така е, Вив, тръгваш след него.
- Ставай, ставай. - Не! Боже.
Кога е полетът му?
- А? - Няма значение, аз ще разбера.
Трябва да си сложи нещо секси.
Всичките й дрехи са секси!
Не мога! Изглеждам ужасно и това не е за мен!
Шарън, не съм толкова отчаяна.
Не, не си. Просто си глупава.
Не, не съм. Просто не разбирате.
Знам как ще свърши историята и не ми харесва.
Ако остане с мен, ще му доскучее.
Не ме е виждал гола от 40 години!
Знам, съжалявам. О, Боже...
Не съм глупава! Знам как стават нещата.
Ще ми изневери и ще ме изостави заради по-млада жена.
И тогава ще загубя всичко. Просто не си заслужава!
- Добре, скъпа, ето. - Не си заслужава.
Много съжалявам.
Но трябваше да се направи.
- Добре. - Полетът му е след час.
- Сигурна ли си? - Да.
Обеци! Трябва да тръгваш.
- Добре ли изглеждам? - да, прекрасно.
О, момичета.
- Искаш да си сложа тези? - Да. Тръгвай
- Добре! - Давай, давай, давай!
Сложих ти пудра и червило там.
Страхотно! Благодаря.
- Добре ли изглеждам? - Да! Да.
- Тръгвам. - Чао!
- Чао. - Чао.
Обувките ми.
Каръл, ами шоуто ти?
Не бъди глупава.
Даян...ти заминаваш!
Заминаваш си. Какво ще правя без теб?
Обувки!
Благодаря ви. Обичам ви много.
Към летището, Марио!
Това е страшно.
Ще бъдеш страхотна!
Това бяха Джед и Лейла Сандерсън!
Трудно е за вярване, че тя е анестезиолог.
Артър, Вивиан е. Обади ми се преди да се качиш в самолета.
Марио, използваш ли Waze?
Да, г-це О'Донъл, но май няма да успеем навреме.
И последна ще излезе
любимият ни шеф и безстрашен организатор.
Каръл Колби ще танцува соло!
Чакайте. Не, не. Извинете.
Това не е правилната песен.
Трябваше да е "Red, Red Robin Goes Bob, Bob..."
По дяволите. "Мийт лоуф"? Я, стига!
Майната му.
Тя танцува степ на "Мийт Лоуф"!
И се справя отлично!
Брус!
Пет, шест, седем, осем...
О, Боже.
Какво ще кажете за тях?
Романтичен завършек на шоуто.
Не мога да повярвам, че дойде.
Нямаше да пропусна да танцувам с момичето си.
- Беше невероятен. - Не, не бях.
Стъпките ни не бяха в ритъм с "Мийт Лоуф".
Кой го е грижа? Ние танцувахме.
Извинявай, телефонът ти ме ръчка.
Не си нося телефона.
Искаш ли да се прибираме?
- Да. - Добре.
Артър!
Мислех, че си заминал.
Заминах.
Отидох да те търся на летището.
Защо си тук?
Осъзнах, че...
забравих да ти дам монетата.
Защо си била на летището?
Осъзнах, че си искам монетата.
Опитах се да живея без нея през последните 40 години.
И не ми хареса.
Ще си пожелаеш ли нещо?
Да.
Така ще убиеш някой долу.
Има перваз.
Нанси, от офиса, членува в литературен клуб,
може да се запознаете.
Много мило.
Някой иска ли още пица?
Аз си имам.
- Мамо. - Какво?
Не си ли гладна?
Не.
Сигурно си изтощена.
Как можа да караш чак до тук.
На твоята възраст можеше да убиеш някой на пътя.
Те мисля.
И фактът, че не го осъзнаваш
е притеснителен.
Ама вие просто...
Престанете, ясно?
Наистина!
О, Боже
Добре.
Знаете, че се гордея с вас.
Най-големият дар, който родител може да даде на детето си
е светлият му пример,
а аз май не се справих с това.
Но баща ви...
Той беше стабилен, нали?
И умен, и мил.
Беше страхотен баща.
Добър съпруг. И живяхме добре.
Но има нещо, което трябва да кажа.
Появи се мъж, който ме кара да изпитвам чувства,
които не знаех,
че още мога да изпитвам.
Знаете ли какво? Кара ме да се чувствам
любопитна и развълнувана за околния свят.
Може би няма да се получи.
Може би ще бъда наранена, но такъв е живота.
И каквото и да си мислите за мен...
Аз още не съм се наживяла.
Има неща, които искам да опитам.
И знаете ли? Мисля, че си заслужих това право.
Време е да спрете с всичко това, става ли?
И двете имате силен родителски инстинкт.
Но го запазете за децата си,
защото майка ви си е добре.
И...
Знам, че остарявам.
Но все още се уча.
И най-важният урок, който научих,
е да не се страхувам да бъда щастлива.
Обичам ви.
Но няма да остана тук.
Мамо...
Мамо! Мамо!
Забавлявай се.
Обичам ви.
- Обичам те, мамо. - Обичам те.
- Карай внимателно! - Чао!
Може ли да вляза?
Няма начин.
- Така ли? - Да.
- Какво има в ремаркето? - Багажът ми за преспиване.
Вътрешната ми богиня казва: "Определено, да."