Поетът Октавио Паз веднъж написал,
"Мексиканците са близки със смъртта.
Шегуват се с нея. Ласкаят я.
Спят с нея. Отпразнуват я."
Нарича се "Денят на мъртвите".
Тайлър каза, че е нещо като Мексиканси Хелоуин,
но греши.
Разбирам го.
Но в една болница, смъртта не се празнува.
Тя се избягва на всяка цена.
Това е един ден в годината
когато любимите хора, които са починали
се връщат за да бъдат с теб.
Не като зомбита.
По скоро като духове.
Но не призраци.
- И когато се стигне до... - Ангели? Не знам.
...това е клинично, почти рутинно.
Днес в класната стая, ще правим големи алтари,
като дарове за починалите.
Въпреки всичкия си опит,
дори и хирурзите са изненадани от смъртта.
Три, две, едно.
(На Испански) Здравейте!
Изглеждате толкова красиви... и страшни.
- Не трябва да сме страшни. - Днес е Денят на Мъртвите. (на Испански)
- Ще правим парад в училище. - Толкова готино!
Особено когато се случва на тези, които обичаме.
- Още една среща? - Сиси е прекалено добра в работата си.
С кого, този път?
Ами, Даниел, учител е по Английски.
Или е професор. Не съм сигурна, кое от двете.
Има голяма разлика. Трабва да разбереш.
Добре, момичета, трябва да тръгваме.
- Ще се видим по-късно. - До по-късно.
Почти забравих да ти кажа.
Получих съобщение от Теди.
Мисли да говори с Оуен днес.
Ще повярвам, когато го видя.
Здравей!
Влизай.
Благодаря ти, че правиш това.
Всичко е наред.
Какво те води... обратно в града?
Тук, ъм... Амелия вкъщи ли е?
- Не, но тя знае, че ти си тук. - Окей, добре, добре. Да.
Какво се случва, Теди?
Аз, ъм...
Аз... Аз съжалявам за последния месец
и че бях груба и това, че аз...
аз тръгнах, без да ти дам някакво обяснение.
Аз просто... Последните няколко месеца са доста объркващи.
Слушай, всичко е наред.
Това съм аз, Теди. Не е нужно да ми се извиняваш.
Всъщност, аз съм този, който трябва
да ти се извини. - Оуен, аз просто... Ох.
Бети? Бети, тук ли си?!
Ъм, не. Ти я закара до училище.
Да, и след това оставих Лео в детската градина и тогава се обадиха от училище
и те казаха, че тя не се е появявала.
- Добре, нека да й се обадим. - Здравей..
Опитах, Оуен. Телефонът й е изключен
Не мога да я проследя, не мога да видя съобщенията й.
- Тя не иска ние да я намерим. - Добре. Тогава, нека да я потърсим в парка.
Там ходи с нейните приятели, нали?
За да взема наркотици, най-вероятно.
Не е взела наркотици. Все още не.
- Ще я намерим. - Всичко ще бъде наред.
Извинявай. Може ли да говорим по-късно?
- Да, разбира се. - Благодаря.
Ъм, А-аз мога да помогна да я намерим.
- Благодаря. - Да.
Е, по-късно обяд?
Ами, имам среща за бюджета, а след това,
брифинг с юристите, а след това, ами, съм в операция.
Може ли да напишеш бележка или нещо,
което да напомня на специализантите и на завеждащите да гласуват.
Не съм завеждащ вече. Аз съм човек.
Глупости. Знаех си.
Е, тогава кой е?
Не трябва ли шефът да знае това?
- Ще сложа бележка.
- Благодаря. - Най-добрият шеф на всички времена!
Такава добра временна Първа лейди.
Опитвам се. Той е ядосан през цялото време.
Сигурна ли си, че това не е просто брака.
Просто защото си уплашен от него.
Не се страхувам от нищо освен от глобалното затопляне.
- О, знаеш ли кой е свободен? Мередит. - Грей?
- Мм-мхм. - Да, не, тя не си пада по мен.
Е, не още.
Слушай, знам че изглеждаш така
така че не си свикнал, да се налага да работиш за да спечелиш някой.
Да, жените обикновено просто ме хранят с грозде.
- Пф. Млъкни. - Ти започна.
Да. Пациентът с черния дроб е тук.
Ще правя първата си самостоятелна трансплантация днес.
- Добре, удари ги мъртви. - Да.
- Ер... - Ммх-ммх.
- Не мъртви, но...Ти знаеш какво имам предвид. - Благодаря.
Ох, и, ъм ...и Линк, ъм
Мередит е трудна да се счупи,
но тя си заслужава.
Д-р Линкълн, аз вярвам че съм на ваше разположение днес.
О, готино.
Ух, ние имаме мъник със счупено рамо.
Приятно и лесно.
- Какво става? - Аз просто...
никога не съм правил орто преди.
Ще ти покажа.
Без музика на орган, нали?
Искам плата с деликатеси от добри деликатеси,
и всеки трябва да носи черно. Не слушай брат ми,
който каза, че всички ще носим бяло.
Всъщност го изритайте ако носи бяло.
Аз искам сицилианска-вдовица-ниво скръб.
Можете ли да напляскаш някакъв смисъл в нея?
Здравей. Денис. Най-добра приятелка.
-Здравей! - Здравей, Дениз!
Роберта,
знаеш, че те доведохме тук, защото имаме черен дроб за теб.
- Докато разговаряме, той пътува насам. - Знам.
Парила съм се и преди. Този път съм подготвена.
Тя иска да се разплача,
но няма да ѝ доставя това удоволствие.
- Давай. - Роберта Гибс, на 45 години,
родена с болест на Уилсън.
Получила е многократно хелатно лечение
и е направена TIPS миналата година.
Планирана е за трансплатнация на черен дроб.
- Който вероятно няма да получа. - Може ли да спреш?
Д-р Бейли, UNOS на телефона.
- Видя ли? - Какв...
Вероятно се обаждат, за да кажат, че черният дроб е готов.
Не. Познавам този поглед.
Това е погледът тип "черният дроб е пренасочен".
Съжалявам.
Добре, ъх, никакви смешни глупости от рода на "да изпеем забавна песен".
Искам подобаващо погребение, където всички плачат.
Запиши това.
♪ Tómate esta botella conmigo ♪
♪ Y en el último trago nos vamos ♪
♪ Quiero ver a que sabe tu olvido ♪
♪ Sin poner mis ojos tus manos ♪
- Здравейте, семейство. - О...
Ще правим ли парти?
Това е Диа Де Ла Муертос.
Това е много важен ден за нас,
но всички искаха да бъдат тук за дъщеря ми.
За това ние ще направим собствено предложение.
Надявам се, че не е проблем.
- Здравейте, Здравейте. - Разбира се.
Хей.
- Кой е? - Аз съм д-р Грей.
Доктор Грей е тук днес, за да ни помогне.
Вие сте главния лекар.
Не можете да извадите жлъчката сам?
Ами мога, но...
Флор се нуждае от повече от просто изваждане на жлъчката.
След като проучихме снимките решихме, че Флор
има холедодска киста в нейната жлъчна система.
- Киста? - Но не се тревожете. Бенигнена е.
Киста? Къде? В корема ѝ? Нека да видя.
- Мами. Спри. - Кистата е в нейние жлъчен канал...
- Съжалявам. - Трябва да я махнем
възможно най-скоро
защото може да доведе то растежа на канцерогенни клетки.
Но ние ще я премахнем и ще намалим риска до нула.
Ще направим процедура, която се нарича Roux-en-Y hepaticojejunostomy.
Сега ли измислихте тази дума?
Това е процедура при която закачаме
част от червата Ви към жлъчния ви тракт.
Може ли всички да престанат да говорят за жлъчния ми тракт?
Съжалявам. Почти приключихме.
- Бебето ми ще се оправи ли? - Да. Тя ще се оправи.
Операцията се проточи повече от обичайното,
но ние се погрижихме добре за нея.
Доктор ДеЛука ще я качи горе
и ще я подготви за операция. Ще повторим ЛФТ.
- Добре. - Много се радвам да ви видя всички.
- Благодаря ви докторе. - Благодаря.
Мерси.
Може ли да поговорим?
Всичко наред ли е?
Кога беше последния път когато говори с баща ти?
Тачър? Мисля, че когато Лекси умря.
Да.
Защо?
Ъм...
Болен е, Мерередит.
Черния дроб? Пак ли пие?
Не, още е трезвен.
Чух се с приятел от Анонимните Алкохолици тази сутрин.
Тачър има остра миелоидна левкемия.
В болница е, Мередит.
Има няколко седмици живот.
- Мередит? - Да?
Чу ли какво казах?
Да.
Тачър умира.
Разбрах. Мерси.
Captioning provided by ABC Studios and ABC, Inc.
Synced & corrected by -robtor- www.addic7ed.com
Познавате ли някой на име Бети?
Извинете. Извинете ме.
Бети! Бети!
Бети!
Аз... Съжалявам.
Хей.
Искаш ли да видиш върху какво работя?
Мер?
Баща ми умира.
О, Боже мой!
От какво?
Остра миелоидна левкемия.
- Искаш ли да поговорим за това? - Не.
Той дори не знае, че съществуваш.
Толкова "добър" баща е бил за мен.
Той дори не знае, че имам сестра.
Исках да кажа, аз бях в ситуацията любимо дете...
И сега той умира, а даже не ми казва за това.
Кой ти каза?
Ричард, от всички хора.
Какво ще правиш?
Не знам.
Предполага се, че трябва да страдам.
Привет. Донесох малко енергия.
Разбра ли? Кафе, зареждане...
- Много солидно. - Хей.
Баща ти е безделник, нали?
Това е странна загадка, но, по същество, да.
Как би се почувствал, ако разбереш, че той умира?
От какво умира?
- Не. - Не, не. Не, не.
Aми, аз искам да кажа, че
сигурно щях да съм объркан.
Щеше ли да се сбогуваш?
В това не съм сигурен.
Това не помога особено.
Нейния баща наистина умира.
Той и неговия малък приятел са се опитали да прескочат оградата,
която той знае, че не трябва да се прескача.
Съжалявам.
Аз също прескачах огради, когато бях малък.
Може ли да погледна?
Сега, ъм, чувстваш ли това?
Да? Махни с пръсти Джей Джей.
Хмм.
Какво си мислиш новак?
Предполагам фрактура на раменната става.
Добър опит. Имаш талант.
Ще те вкараме за рентген, нали приятелче?
Заведете го в рентгенологията и ми кажете, когато имате резултати.
Ще нося ли гипсова превръзка?
Хънтър носи такава цяла година
и всички рисуваха смешни неща по нея.
Даже ще те оставя да си избереш цвят.
Даа!
Горката Роберта. Три черни дроба за една година?
Ужасен късмет.
Понякога така се падат заровете.
Какво по дяволите?
Паркър? Нед Билибгс?!
Изрязахме червата му вчера.
Той беше наред! Какво се случи?
Той се нуждаеше от спешна помощ. Уебър мисли, че има тромб.
Аз съжалявам.
Ох, човече!
Ще се обадя на сина му.
Човек, който също така беше донор на органи.
Е, това не е опция сега.
Той беше с кръвната група на Роберта.
Сол в раната.
Уилсън, това е всичко. Ти...Чакай.
Дръж се! Дръж се! Дръж се! Дръж се!
Паркър, преди колко време д-р Уебър е обявил смъртта?
Седем минути.
Перфектно. Правило от пет минути.
Хей, Нед.
Д-р Бейли, какво правиш? Той е мъртъв!
Трябва да реперфузираме черния дроб.
Нека вземем канюли и да вземем ECMO машината
- нека го настроим в О.Р. - Неговото сърце спря.
- Неговите органи са неизползваеми. - Да. Заредете го, моля.
Уау. Тя губи ума си? Трябва ли да се обадим на някой?
Боже мой, доктор Бейли, черният дроб е толкова мъртъв, колкото и той!
И ние ще го върнем към живота!
- Извикай съпругът ми. - На, Паркър
донеси машината за репефузия.
Четох за подобен случай в Европа,
- но аз никога не съм се участвала в един от тях - Какво става?
Зомби медицина?!
Не, вкарваме го в ECMO,
след това използвайте нормотермична перфузионна система за черния му дроб.
Можем да го спасим и ние можем да го предадем на Роберта.
- Сега, помогни ми. - Така че, какво... казваш, че
топлата перфузия ще "съживи" черния дроб?
Като корозирала стотинка потопена в киселина.
Правили са го стотици пъти.
В хора!
- Поеми. - Благодаря на бог!
Паркър, донеси машината за реперфузия.
Ъм, да, госпожо.
Кога ще ми позволиш да те заведа на вечеря?
Изглежда, че Джо мисли, че тук се случва нещо.
Знаеш ли, имам сватовник, и тя има списък.
Ами, как да се включа в този списък?
Ти не си от този тип мъже в списъка.
Ами какъв съм?
Ами нали знаеш, ти си от типа мъже "в спешното"
или "научих някоя много лошо новина и не мога да бъда сам"
тип мъж.
Добре.
Джо ще бъде съкрошена.
Оу. Каква е твоята история с Джо?
Алекс има ли за какво да се тревожи?
Каква е историята ти с теб и Алекс?
Джо има ли за какво да се тревожи?
Семейството на Нед, как прие новината?
Тъжно, но за щастие нещо хубаво може да се получи от смърта му.
Окей, Паркър,
Искам да очертаеш входящите и изходящите линии.
Карев, знаеш какво да правиш.
Добре.
- Готов/а ли си? - Старт.
Това е много стресиращо.
Но хубав стрес, чист.
Не като "ще се прибере ли мъжа ми вечерта" тип стрес,
не обикновен стрес,
като "можем ли да спасим този живот или не" тип стрес.
О, Боже мой, получи се! Да!
Жив е.
Жив е!
Да!
Това е функциониращ черен дроб.
Намери го в кофите ли?
Какво казват от Юнос?
Докато центъра за поръчка на органи го одобрява,
то тогава няма проблем. Това е... директно донорство.
Не забравяйте ... добрия деликатес.
- Само... - Роберта, имаме черен дроб. Твой е.
"Центъра за поръчка на органи го одобрява"
- Не ми допадат шансовете ми. - Съжалявам за нея.
- Тя е обсебена от смъртта. - Мм, защото аз умирам.
Спри! Спри да говориш така.
Знаеш ли, някои от нас все още искат да живеят.
Повярвай ми, аз също искам да живея.
Просто се подготвям за реалността, в която може да не оцелея.
Ами, в такъв случай не се налага да подготвяш и мен.
- Ще се справя. - Ти не си едниствената
която трябва да се подготвя, Денис.
- Аз съм тази, която умира. - Ти не умираш!
Съжалявам д-р Карев.
Оценявам че си мислиш че имаш черен дроб за мен
и се надявам да си прав,
но съм живяла в това състояние целия си живот.
Подготвила съм се да умра млада.
И сега съм толкова близко до тази смърт и статистически е невъзможно
да ми се случи някое черно-дробно чудо.
Искам да съм сигурна, че хората които обичам
ще имат възможността да ме оплачат.
Не е твоя работа да се тревожиш за това.
Но е. Когато баща ми почина,
всичко което исках е да се хвърля върху ковчега му и да плача.
Но вместо това, аз написах някакви шеги за погребението му,
за да накарам приятелите му да се чувстват по-добре.
И после прекарах 10 години в реване по реклами за кучешка храна.
Защото цялата тази болка е била все още в мен.
И тя трябваше да отиде някъде.
Ти заслужаваш...
да се хвърлиш на моя ковчег и да плачеш...
ако искаш.
Хубава реч,
но този лекар чака да разбере дали се нуждаете от нейния "скапан" черен дроб.
- Да, моля. - Да.
- Но ако не проработи... - Без органова музика. Искам струнен квартет.
Да.
Добре. Привет на всички.
Хола.
Добре хлапе, време е да те събудим.
- Ще присъстваш ли на операцията ми? - Мхм.
Доктор Грей, доктор Карев и аз ще бъдем там през цялото време.
Значи ще гледаш вътре в коремчето ми?
Да, но ще те поправим.
Мамо...
Съжалявам. Искаш ли ме там?
Ъм...
Знаеш ли какво Флор?
Аз имам толкова много работа, която трябва да направя днес,
и д-р Грей и д-р Карев ... Аз съм техен ученик.
И не искам да се разсейват
опитвайки се да ме научи, докато си на масата.
Искам да бъдат съсредоточени.
Така че, ако си наред с това,
Аз ще отида да стоя там отвън, добре?
Да. Това е ок за мен.
Ще се справиш.
Добре. Благодаря.
О, хей, дай ми само минута, нали?
Добре, Малита, готова ли си?
Добре.
Ще дойдеш ли на по питие с мен тази вечер?
Не мисля така.
Гореща среща?
Какво? Не.
Каква е твоята сделка?
Аз нямам сделка.
Имаш ли си гадже или нещо такова?
Аз..не..нямам...
Изглеждам ли ти, все едно аз имам?
Ти изглеждаш...нервен.
Имаш ли си приятел?
Не.
Година за стипендия.
Един вид, ух, взаимоотношения убиец, знаеш ли?
О, да, напълно.
Но аз съм отворен...
да срещна някой.
Готино. Много готино.
Чакай. Това маса ли е?
Добре. Предполагам, че ще бъда в операция.
Какво става?
Та-да!
Да. Това е черния дроб.
- Защо е черен дроб? - Това е черен дроб
който някога е бил в мъртвец който е много жив.
Не...Черния дроб, не човека. Човекът все още е мъртъв.
Ъ ... Този черен дроб е оцелял след сърдечна смърт?
Да. Ние го върнахме към живота.
Ох, глупости.
Не мога да повярвам, че UNOS одобри това.
Те не го направиха.
Е, те казаха, че това не зависи от тях
тъй като това технически директно донорство
така че ние нарекохме органа център за доставки.
Казаха, че ще го върнат обратно при нас, и семейството на донора се съгласи.
Ще го върнат обратно при теб?
Ъ-ъ, те ще се върнат при нас с това одобрение
защото това е напълно функциониращ черен дроб.
Това е черен дроб, които дори не знаеш, извън тялото.
Моля те кажи ми, че не си го направила
обещавам, този черен дроб е на пациент.
- Той функционира. - Не, не, не, не, не.
- Изключи го. - Какво?
Не. Не ме е грижа колко готино е това.
Този черен дроб не влиза в пациент.
Алекс, ние ще спасим живот тук
с черен дроб това щеше да стане в противен случай ще бъде боклук.
Което е къде вашето мнение би било бъдете с UNOS, ако това се случи да бъде лошо.
Е, това няма да се случи.
Знам..защото вие няма да го направите.
Изключи го.
И тя не иска аз да видя вътре в корема и.
Добре, не можеш да обвиняваш момичето. Това е сладко.
Все още, аз съм малко сърдит. Това е Рокси-ен-Ю хепатикоджеджиностоми.
Ще има много шансове за много готини операции
с малки момичета
които са влюбени в теб.
Освен ако... Дали всички те се влюбват в теб?
Аз наистина очаквам с нетърпение да работя с вас, Д-р Грей.
Е, ще имаш много шансове за това, също.
Трябва да проверя твоето момиче.
Добре.
Хей, сладко грахче. Какво правиш?
Виждаш ли твоето момче там?
Е, това определено е фрактура на раменната кост.
Добре, така, колко време трябва да бъде в гипс?
Ъм, за съжаление... ние също намерихме и маса.
Ние не сме сигурни какво е още... Маса?
Смятаме, че то е което отслаби костта, причинявайки счупване.
Ние трябва да направим бърза биопсия.
Биопсия?
Това не означава ли рак? Ох, Боже мой.
Не мога да повярвам, че това се случва.
- О, не. - Мамо, хайде.
Хей, Джей Джей, какво е името на майка ти?
- Мишел. - Мишел, погледни ме.
- Поеми си дъх. Добре? - Добре.
Тук има някой добри новини.
Добрата новина е, че счупването ви доведе рано,
така че можем да разберем какво е и да направим план.
Аз няма да се изкача отново, мамо.
- Аз обещавам. - Това е добре, бейби.
Хей. Какво имаш там?
Е, исках да ти донеса обяд, но не можех да реша,
така че имам енчилада, без кориандър,
спагети, без кюфтета, и тогава, разбира се...
...това трябва да е нашата Кобб салата,
без синьо сирене.
Наистина не трябваше да правиш това.
Да. Мисля че го направих.
Знам, че не съм бил най-добрия приятел напоследък,
просто искам да знаеш това - аз съм тук за теб.
Аз оценявам това.
Но не мога да ям нищо от това точно сега.
Какво става? Ти не се чувстваш добре?
Аз се чувствам малко тъжна,
с цялата скръб във въздуха, знаеш ли?
Ох. Твоята майка.
Съжалявам.
Искаш ли, ух, да говориш малко за това?
Аз наистина трябва да се върна на работа.
Да.
Е, ако се нуждаеш от каквото и да е, аз съм тук
- Благодаря ти. - Пак заповядай.
И ако имам нужда от спагети, имаш ли нещо против?
Да, моля, това е изцяло твое.
Ние сме почти 75% завършили с тази анастомоза.
Изглежда добре, дори без помоща на Любовника.
Ние просто направихме
- това което пациента поиска да направи - Да.
Ако се оттеглям от всеки случай в който някое дете се влюби в мен...
Не довършвай това изречение, злодей.
- Чух за Тачър. - О! От Маги? Или от Ричард?
Джаксън.
- Значи не искаш да говориш за това? - Не искам да говоря за това.
Аз просто... Аз не знам там няма много за казване.
Отдели известно време, ако се нуждаеш, отиди да го видиш,
кажи сбогом, толкова време, колкото ти е необходимо.
Ти си приятел с шефа сега.
Добре, аз не знам дали искам да го видя.
Добре, така, той не беше баща на годината за теб, но въпреки това...
Дали твоя баща е изчезнал?
Да, но трябва да му кажа сбогом, преди да умре.
И това оправи рождените дни в които не се появява
и плачещата ти майка на празниците в които го няма?
Какво ако имам пет минути с него след живот в който е нищо
- кара ли те да се чувстваш по-добре? - Изсмукване.
Отворих вратата за него.
Дадох му парче от черния си дроб.
Отворих вратата, за да ме опознае.
Той не мина през нея.
Единственото време, което сме прекарали заедно
беше когато Лекси ни принуди да бъдем заедно.
И когато тя умря, той изчезна напълно.
Така че, аз наистина не се нуждая да скърбя за него
защото той е бил дух от години.
Знаеш ли, цялата ни кариера съществува
за да се предотврати смъртта на хората.
Те дават награди за това.
И тук семейството на Флор празнуват смъртта.
Те не празнуват смъртта.
Те празнуват мъртвите.
И ги канят да се върнат за посещение.
Може би те не ги видяха преди да умрат.
О, не си толкова умен, колкото си мислиш, че си.
Не съм съгласен.
Това са такива глупости. Защото той е главен,
не може да ми каже какво мога и не мога да направя на работа?
Един вид това е което шефа прави, да.
Все тая. Той заобикаля собствените си правила през цялото време за да спасява пац?
Да, но той е главният.
Добре, ти кой приятел ли си или негов?
Говорейки за твои приятели,
Попитах Грей.
Да. Кога е срещата ви?
Да, тя ми отказа,
доста грубо...отново.
Тя го причини и на мен също, за първите две години.
Тя ще дойде наоколо.
- Д-р Линкълн. - О.
Резултатите от биопсията на Джей Джей.
Мамка му.
Остеосарком.
- Не е ли това, което... - Да. То е.
Бети?!
Става късно. Тя не може да бъде там цяла нощ.
По дяволите Бети! Аз никога няма да я пусна да отиде на училище.
Трябва ли да се обадим в полицията?
- Не. - Да.
Слушай, тя е тинейджър. Тинейджърите правят такива неща.
Шегуваш ли се?!
Знаеш ли колко много пъти моята майка се побъркваше
когато аз просто съм бил надолу по улицата в къщата на приятелката ми?
Да, и когато бях на 15,
майка ми звънна в полицията, за да ме търсят,
и когато ме откриха, аз бях надрусана с хапчета,
на път да скоча от порива на моя приятел.
- Добре. Ти си права. - Аз просто...Да, Бети не е "добре"
защото Бети не е нормален тинейджър!
Тя не е като теб, Оуен! Тя е като мен!
И ако майка ми не беше повикала полицията онзи ден
и ако полицията не ме намери, щях да съм много мъртъва точно сега!
Съжалявам.
Аз се нуждая от среща.
Добре. Ще те заведа, а после ще взема Лио.
Ами ако Бети се върне?
Е, аз мога да остана тук.
Имам предвид...Имам предвид, в случай че тя се върне, аз-аз-аз мога да бъда тук.
- Тя е уплашена. - Не, аз-аз знам. Аз знам
И съм бременна с твоето бебе, Оуен.
Докторът е тук, момчета.
Докторът е тук.
Тя се справя чудесно. Тя е в PACU.
О, благодаря на Бога.
- Може ли да я видим? - Да, разбира се. Аз ще те взема.
Хайде момчета. Ние най-накрая можем да ядем.
Да тръгваме.
- Благодаря. - Добре.
Грасиас.
- Може ли аз? - Ох, разбира се.
Кои са всички тези хора?
Това е съпруга ми, Оскар, бащата на Лора.
И това е Джони, сина ми,
и това е майка ми, Лупита и сестра ми Луиза.
Съжалявам.
О, не.
Те са тук с нас сега.
И това е за вас.
Ох, невена е красив.
Казват, че той помага на водачите
духовите на нашите предци да се върнат при нас.
Завесата между нашия свят и духовния свят
е много тънка.
Невенът, снимките, спомените...
те ни помагат да си насочим към нас.
- Хей. Потърсихте ли ме? - Да. Аз го направих.
Звъннаха от центъра за събиране на органи.
Нашето директно даряване на органи е одобрено.
Сериозна ли си?
Искам да поръчаш О.Р. и да подготвиш Роберта.
Но черният дроб ... Алекс ни каза да изключим машината за перфузия.
Той е мъртъв.
Черния дроб е жив.
И в резултат на това, Роберта ще има много години занапред.
Не знам дали Алекс ще ми прости за това.
Ако Роберта умре и то можеше да я спасиш,
никога няма са си го простиш.
- Баща ми беше професор по английски. - Наистина ли? Къде?
Имате ли връзка с баща си?
Добре...
Защо това е така - хората които ни създават получават цялата заслуга?
- Така, аз... - Само защото те са осъществили
най-основната от човешките биологични функции,
те получават празник, кръстен на тях?
И тогава сме измъчвани от вина
ако не искаме да имаме връзка с тях.
Ако не беше баща ми, защо аз съм му длъжна?
И защо децата са тези които винаги прощават?
"Защото тя е твоята майка, защото той е твоя баща."
Знаеш ли какво? Аз приключих
да се чувствам зле, защото не се чувствам зле.
Искам да кажа, тъжно е когато някой умира, и аз му желая мир,
но аз няма да поставя себе си или децата си
през друга смърт
- просто за да го накарам да се чувства по-добре. - Мм-хмм.
Така, разбираш ли?
Тя прилича на телеанжектичен подтип на остеосаркома.
- Какво означава това? - Това е тумор, който всъщност...
Изчакайте. И така, това е рак? О, Господи не.
- Мамо? - Мишел ...
- О, Боже, не, не. - Мамо? Мамо?
Защо не излезем навън и не поговорим за това?
Боже мой.
Не.
- Шшшт. - Знам. Съжалявам.
- Аз съм ужасна майка. Аз... - Не, не си, но...
- Ох, Боже мой. - ...това което си... Ти си изплашена.
И аз ти казвам, че не трябва да бъдеш.
Ох, Бо... Но ти не можеш да ми обещаеш това, нали?
Аз мога да ти обещая.
Но аз имах този същия тумор когато бях дете...
абсолютно същия тумор.
Моят беше на бедрото ми и беше по-голям.
Хванахме го по-късно, отколкото хванахме този на Джей Джей.
Ние го лекувахме, и погледни ме сега.
Аз съм тук Мишел. Аз съм жив.
Значи, ти също си имал?
И ти оцеля от това?
Освен ако аз не съм призрак.
Той ще бъде толкова уплашен.
Да, сигурно е че ще има страшни моменти.
За мен най-страшната част беше
да виждам колко тъжна беше майка ми през цялото време.
Мм-хмм.
И изгубих косата си, но това е защото...
Виж тази коса.
Това е то. Това което Джей Джей се нуждае да вижда,
по малко, всеки ден.
- Добре. - Добре?
Така че пусни всичко да излезе и се върни вътре, когато си готова.
След твоята операция, ние ще ти сложим този гипс.
Какво мислиш? Син? Зелен? Розов?
Ще загубя ли косата си и ще съм плешив, като дядо ми?
Може би за известно време, но тя ще порастне пак.
Няма ли да изглеждам странно?
Не знам.
Изглежда ли откачено?
О, уау.
Така как е?
Откачено?
Тук, искаш ли да опиташ? Хайде/
- Давай напред. Точно така, приятел. - Чакай, чакай. Чакай, чакай!
Не, не го режи. Той е толкова е красив.
Дай ми тези.
Ок. Само обезопаси последния шев.
ОК.
Кръвният поток звучи добре.
Имаме живот, хора!
Този черен дроб е напълно функциониращ в този приемник.
Направихме го.
Наистина го направихме.
Виж това. Уоуу
О, уоу.
О, чудесно.
Цветя също? Това става малко глупаво.
Е, те не са просто цветя. Това са невени.
Денят на смъртта.
Знам, че си заета.
Помислих си, че може да искаш компания.
Благодаря ти.
Ще те оставям.
- Коя е любимата ти храна? - Ъм...
Барбекю.
- Кой е любимият ти цвят? - Синьо. Определено.
- Коя е любимата ти група?
Хм. Това е трудно.
Радиохед? Не. Бийтълс.
о, баща ми харесва Бийтълс.
Така ли?
Имаш ли гадже?
Ъ,не, нямам.
Ай, Флор.
Хей.
Хей. Нищо?
Не.
Добре ли си?
Благодаря ти, че си тук.
Искаше ми се да мога да направя нещо повече.
Не. Да си тук е повече от достатъчно.
шшш
Ъм, знаеш, трябваше да... Трябваше да говоря с теб,
когато те видях миналия месец в болницата.
- Не, не, трябваше... - Трябваше...
Трябваше да направя толкова много неща.
Трябваше да ти се обадя. Трябваше да ти кажа за Лео.
Да разбереш по този начин за теб, това е просто...
Не. Всичко е наред.
Те не.. Ти не ми дължиш никакво... Не, аз... Оуен...
Честно...Честно, аз бях смутен.
Когато те видях, почувствах се смутен
защото можех да видя как изглежда всичко това.
Знаеш ли? И може би беше права.
Знаеш, ти каза, че винаги ще се страхувам да бъда сам.
Върнах се от Германия и доказах, че това е така.
Но Лео...
Но Лео не е, защото съм бил самотен.
Искал съм да бъда баща през целия ми живот.
Имам предвид, знаеш това.
Знам.
Хм.
Тогава лео се превърна в Лео и Бети и ...
и после Амелия.
- Оуен? - Ъм?
Щастлив ли си?
О. ш,ш,ш ,ш
Събужда се. Извинявай. Трябва да...
О, не. Да. Върви, върши си нещата.
- Да, ъм... - Хайде, хайде, малък приятелю.
Съжалявам.
Аз ще... Аз ще тръгвам.
Ш ш ш ш ш ш
Добър вечер.
- Какво се случи?
Дете с рак.
Спешен случай.
Хей.
Харесвам цветето ти.
Мерси.
- Как беше срещата? - Не съм на нивото ѝ.
Как беше твоята?
Уплаших го.
Ще се кача по стълбите.
- Хей. - Какво става?
Операцията беше безупречна.
Ултразвукът изглежда обещаващо.
Нивата на билирубин се повишават.
Имаш напълно функциониращ, здрав черен дроб, госпожице Гибс;
Така че няма погребение за теб.
Денис, скъпа.
Исках да плачеш на погребението ми.
Знам.
Ще живея.
Казах ти!
Благодаря ти.
Хей. Как се чувстваш днес?
- Какво имаш предвид? - С орто?
Ох. Ух, ужасно.
Ти си чудесен учител.
Съжалявам. Това беше рязко.
- Само трябва да видя ако... - Беше перфектно.
Когато...
Добре ли си?
Беше първият ми път.
Днес. Да правя орто...неща.
Досега се фокусирах върху общата хирургия,
и никога не се чувстах правилно, но ...
Харесва ми.
Орто.
И ти си наистина чудесен учител
Чакай.
Това беше първата ти целувка?
С а...
- момче. - О, уоу.
Съжалявам, пич.
Ако знаех това, никога нямаше да...
Ти, ти каза че ще ме научиш, аз искам да се науча.
Виж, ти си сладък, зубър и странен,
и това обикновено е моят тип, но...
Аз вече съм се разкрил. Не мога да премина през това отново.
Не мога да те науча, как да направиш това.
Съжалявам.
Но, аз, ъъ...
Аз мислех че това е учебна болница!
Виж, извинявай, че бях опозиция на началството ти,
но не може просто да минаваш и да контролираш какво правя в операционната.
Ами, всъщност мога, защото съм ти шеф.
Все пак спасих живот. Аз...
Чакай. Чакай. Мислех че се караме.
Да, но съшо така съм много възбуден от твоят медицински гений.
И хубавото на тази работа е, че научих
че мога да правя две неща на веднъж.
Това не е място за усамотение! Всички ви виждаме!
Извинете!
Всяка религия, всяка държава...
... всяка култура.
Смъртта означава нещо различно за всеки от нас.
-
Здравей мамо.
Всеки има различна представа как да почете смъртта.
Кажи ми че не е мъртва.
Не е мъртва.
Различна представа как да скърбим
Беше тежко.
Не мога да кажа че не беше.
Не съм ходила на срещите.
Различни начини да продължим.
Защото просто ми напомня че...
че ви няма.
Мер.
Лека нощ, Арлийн
Лека нощ, Др. Грей.
Е, може да не съм експерт.
Но имам някакъв опит със загубата на любими хора.
Хей.
Мога ли да намина?
Здравей. Имах нужда от компания.
Хей!
Ка... Какво правите?
Ммм.
- Дай ми това. - Добре.
Не, не. Дай ножиците.
А, добре.
- Нека само... - Благодаря ти.
Не ми благодари, все още.
Аз казвам, че правилният начин да скърбиш...
Внимавай. Не взимай много от горе.
- Не са ли сладки заедно? - Ммм
Изглежда си странно добра в това.
Ами, десетилетието тренировки в прецизна хирургия
със сигурност е от полза.
... е както си искаш.
Имаме ли прахосмукачка? Не, нямаме прахосмукачка!
- А имате ли... - Защо ли изобщо питам?
А ние имаме ли...