Досега в "Легендите на утрешния ден"...
Дните ти не шейпшифтър приключиха, съкровище.
Той реши да използва информацията и
с цел да ни помогне да проследим бегълците.
Знам, че пишеш роман и е много добър.
- Доставка на тако. - Името ми е Мона.
Какво е Времево бюро?
Това се предполага, че е строго секретно.
Няма да изгубя още едно дете.
Магията, която той използва беше много могъща.
Ако магия го е изправила пред вратата на смъртта,
то тогава магия може би ще го спаси.
Мисля, че познавам някой, който може да помогне.
...
превод chikumotemoshika :)))
Трябва да има друг начин да го спасим.
Нещо, което Гидиън е пропуснала.
Джон използва магия за да спаси онези деца в лагера.
Магия е единственото нещо, което може да го оправи.
И ти наистина мислиш, че Нора Дарк е отговора.
Тя е единствената вещица, която познавам.
Можем ли да я открием?
- Това е проблема. - В нея е времевия камък.
Тя буквално може да бъде навсякъде и по всяко време.
Изглежда Бюрото не може да я открие.
Когато бях дете,
имаше един избягал мошеник, който баща ми преследваше.
Всички допуснаха, че е избягал от страната.
Знаете ли къде го откри?
На една пресечка от полицейския участък.
Наистина ли мислиш, че се крие
в задния двор на Бюрото?
Гидиън, пусни лицево разпознаване на Нора Дарк
в 2018.
Локализирах потенциално съвпадение.
Това е тя.
Точно в задния двор на бюрото.
Страхотна работа, Детектив Ланс.
Капитане, системите ни идентифицираха присъствието
на нов Беглец.
Този е в Токио, 1951.
Добре, да разделяме и владеем.
Аз ще отида да се погрижа за Токио; ти отиди и намери нашата вещица.
Накарай я да оправи нашия магьосник.
Всички на мостика. Имаме аларма за Беглец.
Ехо? Някой чува ли ме?
- Мамка му! - Хей.
Затворените врати означават да стоиш отвън.
Съжалявам, Сара свика екипа.
Ти да не....
Да.
Гледах порно.
На пишеща машина?
Ней, без осъждания тук.
Добре, андиамо случай. Бързо, бързо!
О, стига крясъци.
Това моето уиски ли е?
Беше.
Е, добре
виж кои най- накрая се отделиха
от важната им работа.
Хобитата са много важни.
Нали, Рори?
Вземам порното много на сериозно.
Добре, обратно на работа.
В лятото на 1951, филмов екип е заснел чудовище
в залива на Токио.
Два дни по- късно, градът е унищожен.
Трябва да вземем тази снимка преди да настъпи паника
и да заловим чудовището
преди да причини някакви реални вреди.
И защото сме в намален състав, и ти идваш.
Време е да си заслужиш оставането.
О, аз не съм молила да бъда тук, мамче.
Но ти си беглец.
Твоите избори ни помагат, и те пазят
да не се върнеш обратно в клетката.
Проклети хора.
Добре, хубаво.
Но само за да те спра да пратиш безобидно чудовище
с еднопосочен билет в ада без да ти мигне окото.
Поне като съм там,
бедните момъци ще получат честен удар.
Харесва ми. Да. Харесва ми.
Както виждате, г-н Хейууд,
Бюрото използва парите ти добре.
Сега имаме многобройни екипи командировани през историята
проследяващи и арестуващи Бегълците.
Всичките са тренирани от сина ви.
В бюрото имаме най- високо квалифицирания персонал
който се .... о, момче. И...
Ето го Гари с един жив.
А, кажете здравей на Баба Яга.
Хванахме я, докато се опитваше да изяде Китайски гимнастици
по време на Олимпийските игри през 2008.
.....
- Съжалявам за това, сър. - Какво каза тя?
Просто типичен руски поздрав.
Сигурни ли сте, че тази стая е достатъчно
обезопасена за да задържи тези същества?
Това е временно решение
докато нашата сграда е готова и се впусне в действие, сър.
И те са доста сериозно упоени, нали, Гари?
Дам. Двойни дози за слон успокоително.
Насам.
Е, Директор Шарп,
изглежда държите нещата наоколо под контрол.
Да, сър. Със сигурност го правим.
Ще се видим утре за Деня на Благодарността.
Майка ти наистина го очаква с нетърпение както и аз.
О, не бих го изпуснал за нищо на света.
Какво ще правите за празника, Директор Шарп?
Аз? Планирах да го прекарам с
приятелката ми, но тя работи извънредно.
Затова вероятно просто ще се мотая наоколо, предполагам.
Трябва да се присъедините към нас. Ще бъде забавно, нали, Натаниел?
- Абсолютно. Абсолют.... - Довиждане, сър.
Да, ако нямаш против да умреш от глад цял ден
докато семейството ти бавно се изнервя и започват да се карат
и след това, баща ти получава спешно "обаждане от работата".
Е, поне твоето семейство са истински хора.
Моите са актьори.
...
Според историческите записки,
режисьора, който търсим,
Иширо Хонда, трябва да е на тази сцена
Имам чувството, че се набивам на очи.
Просто се дръж все едно принадлежиш тук. И никой няма да се съмнява.
Ти. Кафе, веднага.
- Хай. - Да, видя ли?
Всичко опира до самоувереността.
Добре, вие знаете ли прикритието си?
Дам.
...
Извинете ме, но това е затворена площадка.
Вие ли се Иширо Хонда, филмовия директор?
Хонда- сан, удоволствие за нас е да се запознаем.
Ние сме продуценти от К§Джи Пикчърс.
Дочухме слух, че необикновено животно обикаля залива наоколо.
Беше ни казано, че вие може да имате някакви подходящ кадри
за нашия кинопреглед.
Откъде знаете за това?
Ние сме от Холивууд. Ние знаем всичко.
Ах, грасиас.
Вероятно не сте чули добре.
Ние сме на локация близка до морето, да,
и видяхме кит,
и това беше.
Сигурни ли сте, че не е било нещо друго?
Нещо странно?
Може би ще може да погледнем и да се уверим сами.
Опасявам се, че кадрите бяха съсипани по време на транспорта.
Съжалявам.
То наистина е невъзможно.
Нее, човека лъже.
О, най- накрая. Да сме на едно мнение за нещо.
- Стой тук. - Какво? Къде отиваш?
Да открия този филм.
О, не и ако аз първо го намеря.
Трябва да тръгвам.
Г-н Хонда? Г-н Хонда?
Бихте ли... ще ви притесня ли с една обиколка?
Разбира се, заповядайте.
Когато сме на мисия, аз давам заповедите.
Чия глупава идея беше това?
Имаш късмет, че съм реформиран убиец.
Това е доста забележителен ефект.
Ако снимаме от малки ъгли с увеличителни лещи,
изобразява нещата все едно сме мравки в огромен град.
Това е пленително.
Трябва да е някъде в офиса му.
Ако аз криех нещо,
ще го сложа там, където никой друг няма да погледне.
Като под проклета бомба.
Гениално.
Щеше да изглежда невероятно с огън.
Благодаря ви много за обиколката.
Ако някога дойдете в Бърбънк, ще се радвам да ни потърсите
Успешно дигитализирах филма
и е готов за гледане.
Пускай го, госпожице Г.
Какво е това под водата?
Леле.
Хора мисля, че ще ни трябва по- голям времеви кораб.
Добре, какво е то?
Предполагаше се, че ти си експерта по Бегълци.
Е това не е Бегелец.
Какво тогава, просто някакво друго магическо чудовище
което не би трябвало да е тук?
Или може би не си срещала точно това.
Или може би сте прекалено заети да обвинявате нас Бегълците
за всичко, че това за вас е най- вероятния сценарий.
Това същество е човешко произведение.
Вероятно е мутант или нещо такова.
Създадено от безбройните ядрени оръжия които вие хората пускате
в Пасифика през тази ера.
Или не сте помислили за това?
Добър опит, гений, но ако това беше истина
нямаше да получим магическа аларма.
Тогава защо сме тук?
О, вие сте пътниците във времето.
Защо не го разгадаете?
Добре, Гидиън,
сканирай залива на Токио за някакви други необичайни морска активност.
Веднага, Капитане.
Да се надяваме, че Рей има по- добър късмет.
Сънувах сън, като това веднъж.
Може би повече от веднъж.
Още медовина, момиче.
Както пожелаеш.
О, хиляди извинения.
Телефон на Палмър тех?
Страхотен софтуер. Ужасен хардуер.
Телефонът ми!
Махай се от погледа ми, разбойник.
- Какво? - О.
- Аз просто... - Какво правиш тук?
Имам нужда от помощта ти.
Какво?
Крис и Тайсън, вие двамата върнете се тук веднага!
- Здрасти, Нейт. - Здасти, Пати.
- Това е... - Хей, ами....
Ейва Шарп.
А, здравей, Бабо!
Това е баба ми, Вайълет.
Не и позволявай да те омотае да играете карти.
Ситуацията е доста сложна.
И това е моят чичо Рич.
Не споменавай Обама.
- Ето го. - Хей!
Радвам се да те видя, синко.
Радвам се, че успяхте, Директор Шарп.
- Благодаря, сър. - Ти трябва да си Ейва.
- Здрасти. - О, здрасти.
Много ви благодаря, че ми позволихте да се присъединя.
О, разбира се.
Не бихме искали да си сам самичка на такъв специален ден.
Той си пада по добрите неща.
Нейт, разведи я наоколо. Накай я да се почувства у дома си.
- Леле. - Леле.
Семейството ти изглежда мило.
О, все още е много рано.
Добре, всички, пуйката е почти готова...
Чакай малко....
Мариновам я.
Да, просто трябва да седим още час и половина
и след това ще отида да се изакам във фурната.
То тогава вечерята ще е след?
Горе долу шест часа.
Какво?
О, Боже мой.
- Тайсън! - Закопчай се, Ейва Шарп.
Ще бъде едно диво препускане.
Честит Ден на Благодарността г-н Грийн.
Здрасти, Мона.
Благодаря ти, че ми носиш храна по празниците.
Буквално това ми е работата.
Защо работиш на Деня на Благодарността?
Какво прави Времевото Бюро все пак?
Като в Омагьосания ден е. Регулираме времевите зони.
Имаш ли някакви специални планове за голямото ястие?
Обзаложи се, че имам.
Семейството ми е в Ел Ей, и ще съм сам, мигновени прозорци,
и други подобни работи.
О, ами, и ако можеш,
искаш, прекарай Деня на Благодарността с мен.
Това е много сладко, Г-н Грийн.
Но не искам да изям цялата ти храна.
О, аз случайно съм поръчал достатъчно за двама.
Ти си вегетарианка, нали?
Нора Дарк, какво по дяволите пламтящия ад, правиш тук, а?
Дължах услуга на този тук.
Тя не бива да бъде тук, приятел. Мисля, че те предупредих.
Можеш ли да му помогнеш?
Гидиън показва странна военноморска активност в този район.
Рибата изчезва масово, сеизмични трусове...
Наистина ли ти трябва всичко това просто за да се върнем
там където е заснет филма?
Просто харесвам старателността.
Хмм, по скоро да използваш лъскави играчки, вместо да използваш главичката си, май
Знаеш ли, мисля че те харесвах повече когато беше в клетка.
Добре, достатъчно.
Всичко, което трябва да направим е да издърпаме това нещо навън,
да го смалим, и ще сме готови за потегляне.
И как очакваш да направим това?
Ще го призовем с приятелски призив?
"Йо, чудовище, ела тук. Не е капан обещаваме."
Или да го нахраним като този тип.
Не ли това нашия приятел филмовия режисьор?
Храните китовете, а г-н Хонда?
Какво?
Вие. Какво правите тук?
Първо вие. Започвайте да говорите.
Какво по дяволите е това?
Зло е.
Истинско зло.
Мисля, че открихме нашия Беглец,
но не е чудовище.
Не.
Това е нещо много, много по- лошо.
Това, момчета, не е обикновен дневник.
Това е агент на Бригита.
Бригита.
Келтска богиня на изкуството, сътворението, и лекуването.
Тази книга има силата да направи въображението...
реалност.
Вие не сте филмови продуценти, нали?
Не, не сме. Но видяхме какво има на този филм, Иширо,
и сме тук за да го спрем.
Кажи ни къде я намери.
Бях на оглед за филма ми.
И открих тази книга.
Не ти си открил книгата, а тя теб.
Привлича творческите типове.
Веднъж след като я отворих,
бях залят от вдъхновение.
Образ, който се беше усъвършенствал в кошмарите ми.
Изведнъж тези страници му вдъхнаха живот.
И след това за мой ужас...
дойде в реалния живот.
Казах ви, че тази книга е зла.
Леле, задръжте малко.
Бригита създава тази книга като дар за хората.
За да дадат живот на сънищата и мечтите си. Ти ги превърна в оръжие.
Тя е права.
Наистина създадох нещо ужасно.
- Какво е това нещо? - Наричам го Тагумо.
Огромен земен октопод.
Способен да унищожи цели градове.
Когато осъзнах, че Тагумо е жив,
се опитах да унищожа дневника.
Но винаги се връща.
Разбира се, че го прави. Силата те свързва с книгата.
И няма да се освободиш докато историята на създанието ти
не се изиграе изцяло.
Как я приключи?
Буташ октопода във вулкан?
Нем.
Тагумо побеждава.
Токио е унищожен.
О, братко.
О, Рич!
Ти чупиш, ти купиш Рич,
това е бедствие.
Хей, никой, никого няма да убива още.
Крис? Тайсън?
Татко, виждал ли си момчетата?
О, последния път когато ги видях, бяха долу в мазето.
Играят си със старата пушка на Нейт.
Мамо!
Предполагам, че знаят как да я заредят.
Леле.
Добре, ако не можем да спрем Тагумо,
тогава нарисувай друг край.
За предпочитане е такъв, в който никой не умира.
Не става.
Како казах,
Бригита е създала тази книга
да помогне на артистите да се самоизявяват.
Не можеш да очакваш от него да напише щастлив край
ако не е имал щастлив живот.
Нали така, Иширо?
Имаш право.
Всяка нощ, преди този дневник да дойде при мен,
Като си затварях очите
се връщах в руините на Хирошима.
Задушавах се с прах, чудейки се къде отидоха всички хора.
Без да осъзнавам, че те са навсякъде около мен
в косата ми,
по дрехите ми,
в дробовете ми.
Че са се превърнали в прах.
Рисуването на Тагумо ми помогна да превърна кошмарите
в нещо, което мога да разбера.
Чудовище.
Но сега аз съм чудовището.
Иширо, преминал си през нещо наистина невъобразимо.
Всички ние се справяме с болката си по различни начини,
и ти си избрал изкуството.
И това е красиво.
Не се самообвинявай. Това не е по твоя вина.
Е, можеш ли да го спасиш?
Жизнената сила е най- могъщата форма на енергия във вселената,
и ти си като батерия, на която е на път да свърши заряда.
Но ти вече знаеше това, нали?
Ммхмм.
Тогава защо не каза нищо?
Какво? И да помогна с избутването на вагона?
Ти си чиста, Нора. Най- добре е нещата да останат така.
Ти можеш да го презаредиш, нали?
Ти не искаш да направя това, нали, Рей.
Да, искам. В противен случай той ще умре.
Рей.
Силата ми идва от баща ми.
В кръвта ми е. То винаги ще ме привиква,
искайки да се предам и да бъда погълната,
но не мога да се предам.
Няма да го направя.
Сега, това е мястото където наблюдаваме нарушенията на времевите зони.
Не е ли малко прекалено?
Не, тук във времевото Бюро,
няма такова нещо, като малко... прекалено.
Трябва да дойдеш с мен. Ела, ела, ела.
Има още нещо невероятно, което искам да ти покажа точно тук.
Амм, ти защо...
Какво? Дам.
О, ами, Гари?
Здравей?
Аз... мисля че забрави да заключиш вратата.
Аз съм толкова ув....
уволнен.
Извинявай, че те притеснявам,
но имаме малка ситуация тук.
Затворниците избягаха.
Какво? Как по дяволите се случи това?
Сигурно успокоителното е спряло да действа.
- Добре, трябва да тръгваме. - Не, не, не.
Тръгнем ли, Ханк ще се усети, че нещо не е наред.
Нещо не е наред, Нейт.
Значи искаш нашата връзка с Департамента
да знае, че сме оплескали нещата?
- Не, не искам. - Какво да направя?
Млъкни, Гари.
Добре, имам план.
- Ще се върна. - Не, не, не.
Семейството ти ще забележи, че те няма.
Не и ако се върна възможно най- скоро.
- Ах... не. - Просто спечели време.
- Не, не. - Спечели време!
Не, аз дори не знам...аз...
Хей, приятелче, добре ли си?
Това е най-лошият Ден на Благодарността някога.
Да, страшни неща.
Но, както казах, имам план.
Затова нека се снабдим с няколко пистолета с успокоително.
- Добре. - О, Боже мой.
Това Кауп ли е?
Не.
Какво по дяволите става тук?
Предполагаше се, че тя трябва да е заключена в килера.
Щях да я светна по- късно.
- Какво? - Това не прозвуча добре.
О, в името на....
Отлично място за криене.
Е, аз не се крия.
Баща ми се саможертва за да ми даде втори шанс.
Не искам да го провалям като отстъпя пред черната магия.
Кой е казал, че трябва да е черна?
Джон се нуждае от магическо преливане.
Обикновено, трябва да източа живота на някой за да спася неговия.
Жизнената сила е основна енергия.
- Нали? - Да.
Тогава имам идея.
Погледни това.
Дот, надминала си себе си.
Надявам се всички да имат апетит.
Ах, ще имаш ли честта тази година, Натаниел?
Ам, Натаниел?
О, той... той вероятно е в тоалетната.
- Трябва да го изчакаме. - Мамо, гладен съм.
И аз, Само още малко, момчета.
Ще отида да го проверя.
О, почакай... Съжалявам, сър.
Знаете ли какво бихме направили със моето семейство?
Всъщност бихме направили списък с всички неща
за които сме благодарни.
Каква прекрасна идея.
Благодарна съм, че все още дишам.
Тогава ще започнем от мен.
Изпитвам благодарност за толкова много неща.
Много, много неща.
Не мога да повярвам, че тук държите магически същества.
Това е, най-якото място.
Чакай.
Това съм го виждала преди,
Те са гладни.
Бедните същества умират от глад.
Какво ядат Кауп, Чупакабра и Баба Яга?
Вероятно хавайско барбекю, бирия и телешко месо.
Бебета, по точно, но и телешкото ще свърши работа.
- Наистина ли? - Чета много.
Леле.
Откъде ще вземем всички тези неща на Деня на Благодарността?
- Заемам се. - Не, върни се тук.
Иширо не може да промени историята.
Тогава план В.
Ами ако свържем книгата с друг артист?
Ще успеем да променим историята напълно заедно.
Да виждаш друг артист наоколо?
Не е като да намериш някой Пикасо
с четка в ръка.
Кой знае какво би пуснал той.
И сме сигурни, че няма нито един артист
сред нас?
Защо просто не изгорим проклетото нещо?
Хей, защо не кажеш на Сара, че си писател?
Защото не съм.
Рори, прочетох романа ти.
Колкото и да ме боли да го кажа,
ти си много, много талантлив.
Е, няма значение. Не мога да пиша вече.
Нищо не се получава.
Имаш блока на писателя.
Не, тази сутрин паднах.
Ахх.
Ааа, хора?
Какво се случва?
Тагумото... насочило се е към нас.
Движи се бързо. Приближава се.
- По земя? - В канализацията е.
Като октопод,
Тагумо може да мине и и през най- малкият отвор.
Идва за мен.
Няма да допуснем това да се случи.
Рори, Зи? Пазете го.
Чарли, с мен.
Какъв е плана?
Ти ще го разсееш. Аз ще го разтърся.
Какво? Искаш да съм примамка? Няма никакъв шанс!
Чарли! Мамка му.
Махни си мазните лапи от нея, чекиджия!
Да!
Малко и тук, мъпет! Ела и ме хвани!
Леле! Да!
Това беше брилянтно!
Не се ли радваш, че се върнах?
Лее-лее!
Къде отиде?
Сара, как върви там?
Добри новини, смалихме Тагумо.
Лоши новини, нямаме идея къде отиде.
Дез.
Нора, недей.
Не говори. Пази си силите.
Нора, чуй ме. Слушай ме.
Колкото и умен да е Рей,
той не разбира какво си на път да направиш.
Да избереш живот с магия,
или целия и се отдаваш или не.
Тук неща наполовина не стават.
И двамата знаем,
че това никога не води до щастлив край.
Затова ако ще правиш, не го прави за Рей.
Не го прави за мен.
Направи го заради себе си, нали?
Изборът е твой.
И съм благодарна за новия магазин
до работата ми, нали се сещате?
Знаете ли че имат пълен бар? И...
Мисля че спомена всичко, за което всеки един от нас
е благодарен.
Затова моля ви, всички вземете си по една чиния.
О!
Трябва да кажем Милост, нали?
Милост!
Аз ще проверя Натаниел.
Това... просто...
Защо не можа да разкажеш трезви, земни истории
вместо включващи глупави чудовища?
Трезвите и земните са скучни.
Ти си имал да разказваш история и си го направил.
Ти даде живот на това чудовище.
Не се преструвай дори за секунда, че не се гордееш поне малко.
Бях толкова уплашен от това дали хората ще мислят
за моето творение.
И сега то е тук от плът ....
Историята е завършена.
И вече не е нужно да се страхувам
от това какво е заключено в главата ми.
Не. Не, не трябва.
Пен.
Мастилото... не изчезва.
Готови ли сте?
Да.
Искам да направя това.
О, какво бързане.
Леле, леле. Юхуу.
Мона е тук с храната.
Слушай....
О, мамка му.
Ами...
Хайде излез, синко. Време е за яденето.
Знаеш ли, може би е по- добре да започнем без него.
Сигурна съм, че ще излезе съвсем скоро.
Ах, виж това. Може би е отишъл до магазина
да вземе лекарство за.. нали знаете.
Ще ви попитам само веднъж, Директор Шарп.
Какво криете от мен?
Затворниците са избягали, сър.
Синът ми е сам с тези същества на свобода?
- Отведете ме там веднага. - Сър, не е безопасно.
Синът ми не е в безопасност, Директор Шарп.
Отиваме. Край на дискусията.
Какво по дяволите е това?
Ами, вечеря.
Ключът към сърцето на всяко гладно създание.
Ще им позволим да се нахранят и тогава....
Лека нощ отново.
Този път, без живото застрашаващите щуротии.
Сеньор, не успях да намеря Тапатио,
но ето малко Шираха.
- Какво правиш? - Тихо, концентрирам се.
Мик е писател.
Дневникът се свърза с него.
Мамка му. Това е, обречени сме.
Не можем да останем тук.
Тагумо ще ни открие.
Иширо!
Запознай се с Гарима. Кралицата на Танзанон.
Трябва ли да и помогнем?
Не, не, не. Мисля че тя се справя.
Давай, момиче!
- Леле. - Уау!
Да!
Красиво е!
Здрасти. Аз съм Мик.
"След победата на чудовището,
"Гарима и нейният възлюбен Бък правили страстна любов
сред руините на града."
Добре. Да тръгваме. Сега.
Къде са всички?
Твоите колеги се умориха от чакане.
О, съжалявам за това.
Получи се малка каша.
Ще взема това с мен.
О, моля те.
Очевидно те харесва.
Създанието ти беше великолепно.
Мислех си нещо за четвърта гърда.
Три бяха предостатъчни.
О.
Слушай, Хонда-сан,
забрави за октопода.
Гущери. Гущерите са крале.
...
Това момиче може да пие.
Пука ли и за зърното?
Знам, че няма да успее за бутилката...
Без бутилка и плячкосан.
Все е начало.
Виж,
Не бях много запален по това, което правехте там.
Ловуването не Бегълците.
Но ако някой трябва да играе,
поне е малка утеха, знаейки, че тя има сърце.
Не казвай на другите.
Никога повече няма да ме послушат.
Трябваше да знам, че имаш око за талантите.
Точно като стареца ти.
Твоят пазач на чудовища, страхотна е.
О да, тя ще...
Тя ще се впише.
Хей, виж, Нейт.
Просто ми се искаше да ми беше казал какво става.
Честно, мислех, че ще угася пожара
преди някой да забележи.
О, сега знам как сигурно си се чувствал
всички онези пъти, когато трябваше да се измъкваш от семейните събирания.
Ти си човекът, който са викали ако има бедствие.
И може би също така съм търсил начин
да се махна от къщата.
- Така и така. - Сър.
Знам какво си мислите,
но мога да ви уверя, че това никога няма да се повтори.
Може да сте сигурна, че няма.
Ще дам зелена светлина на допълнително финансиране
за по- бързото завършване на сградата ви.
Благодаря ви много, сър. Това ще помогне много.
А и твоята майка ще ни убие.
Не е задължително.
Предимствата на пътуването във времето.
Можем да се върнем в секундата, в което тръгнахме.
Това е фантастично.
Да.
....
Не знам дали така се прави, но...
- Как се чувстваш? - Свободен от проблеми, любов.
Знаеш ли, всъщност, имам чувството, че имам втори шанс да живея.
Как се чувстваш?
- По-добре. - Хмм.
Целият ми живот,
съм вярвала, че силите ми са зли,
и след това баща ми умря, и се страхувах да ги използвам.
Но те спасих,
и за първи път в живота ми,
магията ми не ме плаши.
Добре.
Джон.
Човекът, който видях.
Кой беше той?
Миналото.
Ура.
Наздраве за, големият мъж.
И сега ще се наситя
на най- прекрасният ми навик.
Ще изпуша една цигара.
Какво? Не, не, не.
Не проваляй всичко. Туко що те излекувахме.
Не мога да повярвам, че стана.
Аз например винаги...
винаги виждам най- доброто в хората.
Дори в мен.
Да.
Трябва да тръгвам.
- Да. - Добре.
Ами...
Бягай.
Колкото можеш по- далеч.
Не ми казвай кога и къде. Просто отиди и се скрий.
Но екипа ти ще разбере, че ти си ме пуснал.
- Отново. - Не ми пука за това.
Пука ми за теб.
И искам да си свободна.
Това е Времевото Бюро. Нора, какво правиш?
Трябва да се махнеш от тук.
Не мога да продължавам да бягам. Ти искаше да съм свободна, нали?
Покаянието е пътят ми към свободата.
Дойде времето да си платя за миналото ми.
Нора Дарк, ръцете горе.
Легни на земята.
Легни на земята!
"Гарима беше толкова силна колкото и невероятна,
и с нея до себе си,
Бък най- накрая победи своя истински враг.
Страхът."
Хмм.
Добре.
Няма проблем, татко. Вземи го.
Вземи го.
Ооо, виж това.
Благодаря ти, че се върна при мен.
Знам,че е трудно да те няма на празниците.
Съществата са контролируеми. Видях с очите си.
Не ме интересува колко ще струва.
Но ще се случи.
Проект Хадес е в действие.
bye bye