ДОСЕГА... - Какво прави твоят кинджу?
Ще заведе всички ни в рая. - Свързва всички с пчелата-майка.
Като кошер. - Дойдохме да донесем мир в селото ви.
Четирима заразени идват в града и започват да предават своя кинджу
всеки път, когато се раздели... - 65,536.
Повече от живущите в столицата. - Първият, получил кинджу от Явала
беше Гуин. Колко време има, преди да умре като плъха?
За 20 или 30 дни ще загуби доста живот.
Това е фалшивата кралица с Чернокръвна вещица до себе си.
Много добре знае, че не трябва да атакува столицата.
Има армия със себе си. Не ми харесва.
Дръжте портите затворени.
Заповядай атака.
Дай заповедта. Убийте всички, командире.
Глух ли си? Командире, дай заповедта или ще те екзекутирам.
Какво е това? - Няма от какво да се страхувате.
Явала идва с мир. - Как смееш?
Свалете й украсата, и я заключете в затвора.
Това беше лесно. - Предпочитам безкръвно превземане.
Командирът е един от първите в Обединението.
АВАНПОСТЪТ сезон 3 епизод 7 ASEAZ-превод-ASEAZ-превод
Още нищо ли? - По-малко от нищо.
Явала разпространява тази болест и изсмуква живота на Гуин.
Това е ужасно. - Не думай. Не ти си с кръв по ръцете.
Когато успея да заспя, сънувам кошмари
за убитите от мен плъхове, отмъщаващи си.
Добре. Потвърдихме, че кинджу живее в основата на мозъка.
При разделяне отива в челото. - Не може да го премахнем и от двете
без да убием заразените. - Което значи, че операция не е опция.
Каза, че Гуин умира по малко с всяко разделяне. Не й остава много време.
Не може да се предадете. - Никога.
Преминаваме от операция към токсини. - Търсим отрова, неубиваща плъхове,
но убива кинджу. - И не убива и хора.
И колко време ще отнеме това?
Не знаем.
Ден, лунен цикъл? Вечност? Кой знае? Работим на сляпо.
Май единствената ни възможност е... - Каква е?
Нищо. Връщай се на работа.
Малко е властна, нали?
Тук не се допускат оръжия.
Ще кажеш ли на Мънт?
Наистина ме мразиш, нали? - Не те мразя.
Искам да кажа, очевидно е защо аз трябва да те мразя.
Виновен си за побой,
гладуване и... поробване.
Но ти... защо ме мразиш толкова?
Не те мразя.
Може би...
защото сега съм с Талън?
И... каква ще е разликата, ако те мразя?
Аз и ти, ще трябва да се бием рамо до рамо.
И когато го направим, искам да съм сигурен, че ще ми пазиш гърба.
Може да е изненада за теб...
но мен наистина ме е грижа за Талън.
И точно сега, по някаква причина, която не разбирам,
ти си това, което я прави щастлива.
Само поради тази причина те върнах.
Добре. Е, радвам се, че се разбрахме за това.
Добре.
Сега се удари в лицето.
Мъртъв си! - Какво става тук?
Нищо.
Нищо. Някакъв... напредък на Джанзо и Рен?
Още не.
Тогава да се съгласим, че трябва да убием Явала.
Трудно нещо. Прободох я в сърцето. След миг се оправи.
Тогава ще й отрежем главата. - Ще режем докато спре регенерацията.
Може ли да предложа огън?
Знаеш ли за какво говорим? - Разбира се.
Какво могат да решат трима воини, освен да колят враговете си?
Джанзо, ако оставим Явала да живее, жертваме всички останали.
Знам. Но не значи, че съм доволен. Все пак Явала още е майка на Рен.
Не може да кажеш нищо на... - Мога. Но няма.
За съжаление, съм съгласен, че само този план ни остава.
Сигурно повече няма да ми проговори. - Знам, че ти е трудно.
Но дали ще сработи? Ако убием Явала, ще бъдат ли свободни заразените?
Вероятно. Може би. Кой знае? - Джанзо, трябва ни експертно мнение.
Кажи... Ще стане ли?
Всички заразени са контролирани от Явала.
Ако тя и нейният кинджу умрат, няма да има кой да ги контролира.
Вече няма да бъдат роби. - Значи,
ако Явала умре, ще излекуваме заразените?
Няма гаранция. Просто... това е експертното ми мнение.
Този фулминат ще прогори тъканта по-бързо от всяко вещество.
Просто... го запалваш и го хвърляш.
Смяташ, че огънят е шансът ни да унищожим Явала?
Би трябвало да унищожи цялата й жива тъкан. Не ще има какво да регенерира.
Но после...
кой знае?
Е, благодаря ти, Джанзо.
Дори не знаем къде са отишли Гуин и Явала. Биха могли да са навсякъде.
Аванпостът прие бежанци от цялото кралство.
Гуин и Тобин са видени до столицата. - Проблемът не е да я открием, а да се
доближим до нея. Ще е заобиколена от заразени, вярващи и те биха умрели...
Къде отивате? - О, те просто...
Не се притеснявай, те... просто отиват да търсят Гуин.
Джанзо, ти отговаряш за Аванпоста. - Майтапиш ли се.
Рен, ти трябва да си дясната ръка на Джанзо. Гледай да не прецака всичко.
Ето. Лу-Кири няма да ни трябват,
използвай пръстените, ако се наложи. - Какво планираш, Зед? Не ме лъжи.
Да влезем? Ще ти направя горещ ейл. - Не съм глупава.
Знам, че ще убият майка ми. Губите си времето. Не може да бъде убита.
Съжалявам, Рен, но трябва да опитаме.
Мразя майка си, но не искам да умре.
Тя е всичко, което имам.
Това не е така. Имаш мен.
Благодаря.
Радвайте се на края на потисничеството на Тримата.
Те вече са заменени от Единствената, на име Явала.
Аз съм вашата кралица, но тя е нашият Бог.
Присъединете се към мен. Елате в Обединението.
Насладете се на спокойствието и благополучието, което то носи.
Това не е правилно! Какво се случи с Тримата?
Не се страхувайте. След време всички ще бъдете в Обединението.
Ето къде си. Търсих те навсякъде.
Какво правиш? - Командвам.
Поне така мисля. Не съм много сигурен. Не трябва ли оттук да командвам?
Предполагам. Не е задължително. - Знаеш ли какво, Рен?
Досега не съм носил такава отговорност.
А кой излекува плагуелинга?
Спаси живота на Гарет? Управлява единствената механа в града?
Да, май винаги го има това. Но сега, има войници за командване
и хора за хранене. Да не забравяме ежедневния риск от заразяване.
Всичко това е малко изумително. - Не се крий тук, върни се на работа.
Талън те избра с причина. Ти си най-добрият човек за тази работа.
Благодаря.
И не се притеснявай. Ако се провалиш, аз съм тук, за да поема.
Нали?
Хайде! Можеш да се справиш.
Покрий си ушите.
Убихте невъоръжени селяни. - Но заразени. Еднакво смъртоносни.
Не бива да ги убиваме. Ще има още. - Е, тук мисля, че грешиш.
Ще убия и последния от тях, докато инфекцията не бъде изчистена.
Ще трябва да убием хиляди. - Десетки хиляди...
надявам се. Защото няма нищо по-добро от убиване на изроди. Нали, момчета?
Да!
И откъде знаеш кой е заразен? - Срещнах толкова много, че ги усещам.
Късмет за вас, иначе да сте мъртви. - Избивате хора на случаен принцип?
Не е случаен. Пробиваме си път към Аванпост "Галууд".
Твърдят, че е единственото безопасно убежище. Върнете се, докато можете.
Значи отивате в Аванпоста? Трябва да знаете,
не са добре настроени към Прайм Ордер. - Няма вече Прайм Ордер.
Кралството е в хаос. Инфекцията е навсякъде.
Има само изроди, и неизроди.
Те и... ние.
Той има право.
Не позволявай на изродите да се докопат до сладкото ти личице.
Дали Джанзо ще ги пусне вътре?
Надявам се, че не.
Всеки ден идват по-малко хора. Значи ли това, че останалите са заразени?
Дано не са, Аванпоста е препълнен.
Не, още има място. Можем да ги сложим в изоставения квартал.
Не е въпрос на място. Няма с какво да ги нахраним.
Складът е празен като главата на Мънт. - Главата ми не е празна. Нали?
Ще разпределим храната. По половин дажба.
Трябва ни справедливо разпределяне.
Следващият.
Казвам, че по-едрите трябва да получат повече храна.
Мънт, ти повдигна страхотен въпрос.
Така ли? - Да. Ще живееш от храната
в голямото си черво. Отсега нататък, имаш само четвърт дажба.
Не, не. Не. Джанзо, не. - Ще взема...
Благодаря. - Следващият.
Продължавай да я гледаш, мъниче.
Точно така.
Следващият.
Здравей.
Искаш ли сирене?
Благодаря, господине.
Следващият.
Слънцето изгря. Трябва да се раздвижим.
Ще напълня меховете, но после трябва да тръгваме.
Много ми е интересно, какво виждаш в него.
Наистина ли искаш да знаеш?
Какво ще кажеш за честност? Лоялност.
Ще умре за мен, без да се замисли. - Звучи ми скучно и предсказуемо.
Не се приближавай.
Не искам да те нараня.
Стой точно там.
Да, изглежда добре, но е вълнуващ, като глътка вода със стърготини.
А ти си малко като глътка киселина.
Това ме заболя.
Гарет си има кодекс... и намира начин да живее по него,
без да предаде приятелите си. За разлика от някой, когото познавам.
Между другото къде е той? Вече трябваше да се върне.
Съжалявам. Това баща ти ли беше?
Къде е баща ти?
Трябва да отидеш при него. Давай! Отивай при баща си!
Може би невинаги съм прав, но опитвам да поправя грешките си.
Какво стана? - Почти ме инфектираха.
Не бива да ходиш сам. Не си имунизиран като нас.
Напълни ли вода? - Какво?
Виждаш ли? Не е толкова съвършен.
Съжалявам, какво беше това? - Нищо. Хайде. Да тръгваме.
Твоите...
приятели...
идват.
Сигурно е нещо важно, нали? Защото не биха ни извикали за няма нищо.
Знаят, че имаме доста работа. Не разбирам какво не е ясно
в инструкциите ми.
Искам да кажа, ако не са заразени, ги пускате. А ако са... тогава...
Кои са те? - Просто нашият заклет враг.
Изминахме целия път за убежище от чумата,
само за да заварим портите затворени за нас.
Съжалявам, но не може да влезете.
Освен ако, не се откажете от верността си към Прайм Ордер и Тримата
и подкрепите кралица Розамунд като
законен владетел на кралството.
Това ще ни отърве от тях. - Не знам много за тази кралица...
но с удоволствие ще се отрека от Прайм Ордера и Тримата.
Ние сме хора без клетва за вярност,
искащи да защитават незаразените в кралството.
По дяволите. Не очаквах това. - Те са само девет.
Лу-Кири винаги може да се справи. - Предпочитам да ги отпратя.
Но, не знам как да им откажа убежище. - Какво ще кажеш, пазачо на портите?
Ти спечели войната. Прайм Ордера е победен.
Не позволявай на червената броня да пречи на съюза срещу общия враг.
Отворете портата.
Дано не съжалявам за това.
Много умно. Момчета... добре дошли в новия ни дом.
Може би Явала не е стигнала дотук.
Не може вече да е превзела столицата. Не е възможно.
Не и, ако не подозират нищо. Как щеше да е в Аванпоста,
ако не знаехме от първа ръка за Явала? Или Рен не бе изобретила детектора?
Джанзо го изобрети. - Млъкнете и се фокусирайте.
Как ще минем през портата?
Няма да влизаме през портата. Хайде.
Аз ще отида. - Кажи им, че е затворено.
Затворено е. - О, така ли?
Аз и мъжете ми отдавна не сме се радвали на... женска компания.
Ще ми дадеш ли... целувка?
Ако още веднъж я докоснеш, ще те изхвърля оттук с насинен задник.
Целият се разтреперих.
Знаеш ли, вече съжалявам, че отворих портите за теб
и стадото ти свине. Още едно неуважение и ще размисля
и ще бъдете прогонени.
Пазачът на портите. Какво правиш тук? Отивай там да спираш откачалките.
Джанзо случайно е изпълняващ длъжността командир на базата,
затова по-добре внимавай с езика. - Този дребосък? Командир на базата?
Не, не може да е толкова лесно. - Какво не може да е толкова лесно?
Не се обиждай.
Моля ви само да ни позволите, да напълним с хляб и ейл стомасите си,
и ви се махаме от главата.
С хората ми сме гладни. - Целият Аванпост е гладен.
Затова ще получите дажби като другите. Половин порция ечемичено брашно
и кубче сирене 3 пъти на 2 седмици. Складът трябва разумно да се управлява
след приемането на бежанците...
И за колко дни дажба имате в склада? - Това е поверителна информация.
Да. Добра идея да пазите това в тайна.
Не искаме бунт от ядосаната тълпа, ако складът се изпразни.
Това няма да се случи. - Все тая. С хората ми се наемаме
да пазим складчето... а ти се погрижи да ни нахранят.
Оставете склада ми на мира! Нямам нужда от помощта ви.
Хайде, момчета.
Служих на интенданта на Прайм Ордера. Вкарвах вино в града оттук.
Виното ли мирише на това, което е залепнало на ботуша ми?
Чувствам, че не са заразени. - Не са.
Нямат щастливото спокойствие.
Всичко е наред. Всичко е наред.
Тук сме да помогнем, но трябва да намерим кралицата
и жрицата на Чернокръвните. Знаете ли къде са?
Кралицата седи в заседателната зала.
Казват, че Явала е в новия храм. Дворният площад.
А какво стана с Тримата? - Първи въобще не се върна...
от войната с кралицата. - А Втори и Трети?
Някои казват, че Първи и Трети са мъртви.
Видях да влачат Втори към затвора.
Добре, хайде.
Тунелът води до дренажната тръба, през която влязохме.
Ще ви отведе пред градските порти. Оттам пробвайте да избягате.
Просто следвайте миризмата. - Ако стигнете до Аванпост "Галууд",
там ще ви осигурят подслон. Избягвайте всички останали. Ясно ли е?
Да. - Тръгвайте.
Хайде. Знам път към Дворния площад. Трябва да стигнем до Явала.
Дръпнете се. Ние управляваме склада. - Не управлявате нищо!
Време е с хората ти да напуснете Аванпоста.
Предупредих ви честно.
Аз ви предупредих честно.
Чувал съм слухове.
Наистина не приличат на описанието.
Няма нужда да се биете! Не можете да спечелите!
Първи.
Не.
Но имам това, което беше в главата му. - Но как?
Хванах тъпия му послушник да се опитва да го върне в столицата.
Той не беше измислил как да го използва, затова го взех
за себе си. - Не, не, не! Не ги наранявай!
Моля те! Моля те! Те могат да ти служат.
Давай тогава. Вземи цялата ни храна, щом искаш!
Вземи всичко! Просто ни остави тук да гладуваме!
О, може би бих се задоволил с храната ти.
Но да опиташ този обиден ход върху мен?
Сега ще управлявам този Аванпост за доброто на всички.
Това вече е моят Аванпост!
На колене.
Или умри.
Май ще завършим това, което Прайм Ордера започна.
Арестувайте Чернокръвните.
Какво правиш? - Дай ми пръстените.
Какво замисляш, дребосък? - Мислех, че отивам в затвора.
Ти нямаш заострени уши. Ще управляваш нещастните хора,
докато гладуват. - С половин дажба може да са нещастни,
но няма да гладуват. - Почваме с четвърт дажби за полезните
и без дажби за болни, млади, стари или слаби.
Ти си луд. - Време е да разредиш стадото.
Няма смисъл да губим храна за умиращите.
Никога няма да ти помогна с това.
Ще помогнеш...
когато видиш какво ще направя с тези хора.
Спри! Достатъчно!
Слушайте!
Сега аз съм владетел на този Аванпост.
Всичката храна... е моя.
Ако сте силни и ми служите добре,
ще ви се дава достатъчно храна, за да оцелеете.
Ако не...
ще гладувате.
Който ми се противопостави, ще умре в агония като тези глупаци.
Има само двама пазачи. Но поклонниците също могат да създадат проблеми.
Ние сме имунизирани. Ако те хванат...
Изпепелете Явала и не ме спасявайте. Най-важно е да стигнем до Явала.
Ако това не сработи, трябва да я обезглавяваме докато кинджу умре.
Ако не стигнеш до нея, аз ще го направя.
Готови ли сте? - Готов.
Всичко свърши, Явала.
Спри!
Не е тя.
Къде е тя? - Точно тук, Зед.
Виждам те. - Къде е тялото ти?
Имам много тела, много очи и много ръце.
И тези тела бавно умират. Знаят ли това слугите ти?
Когато телата умрат, други заемат мястото им.
Трябва да се махаме веднага!
Няма къде да отидеш, капитан Спиърс.
Зед?
Това беше адски бързо, нали?
Здравей. Името ми е Джанзо.
Аз... аз съм... бивш любовник на Талън и настоящ на Рен.
Преведох малко от Чернокръвенски. Вероятно не перфектно.
Е, ще е почти перфектно. Все пак съм Джанзо. Дали ще мога да го произнеса,
но се надявам да има смисъл.
Добре. Започвам.
Господарите ви са в затвора.
Те ми дадоха пръстените.
Не е така ли?
Мисли, Джанзо, мисли. Какво би направил Джанзо... Не.
Какво би направила Талън?
Отидете на лов
и донесете животни за храна.
Зед! - Трябва да се махаме от града.
Дано Явала не е твърде далеч. - Още не. Не и без Гуин и Тобин.
Гуин и Тобин са заразени. Сега можем само да открием Явала
и сложим край на всичко това. Гарет, кажи й.
Няма да тръгваме, докато не намерим Гуин.
Превъзхождан съм от луди хора.
Мънт! Мънт! - Стана ли? Демоните послушаха ли те?
Не знам. Май не. Ще видим. - Кога?
Кое? - Кога ще видим?
Не съм им дал срок. - А къде им каза да ги донесат?
И това не съм. - Познавам чувството.
Логично е да ги занесат, където си ги срещнал, нали? Да се върнем там.
Да тръгваме. - Хайде!
Гладен ли си или не? - Винаги съм гладен.
Тук беше. После изскочиха отзад.
Мънт, разбрали са ме.
Нали съм ти казвал, че са удивителни? Едва им казах да половуват и ето на.
Е, не е достатъчно, за да се нахранят всички, но...
Говориш езика им по-добре, отколкото си мислиш.
Да. Явно е така.
Вече ме наричай Джанзо - Властелинът на демоните.
Ти вземи кравите. Аз - овцете. Хайде!
Само трима пазача. - И са свързани с Явала.
Те ни виждат, както и целият град. - Само този път е до залата с Гуин.
Място, където никой с ум в главата не би отишъл.
Три е по-добре от шест!
Гарет.
Останете тук. Ние ще претърсим долния проход. Не може да са отишли далеч.
Да. Хванете предателите, ние ще стоим тук и ще пазим.
"Ние ще стоим тук и ще пазим"? - Не съм била военен досега.
Хайде, насам.
По една дажба месо за всеки.
Ето. - Не се струпвайте. Привлича внимание.
Ето. - Не е много.
Бързо. Слушайте, не го гответе.
Изсушете го и го яжте по-дълго, ясно?
Разбери откъде вземат храната.
Може ли да попитам откъде е храната?
О, Джанзо има цял... - Дадоха ни я приятели от портите.
Защо питаш? - Без причина.
Просто... съм любопитна.
Не казвай на никого откъде я имаме. Иначе войниците от Прайм Ордера
ще ни секнат доставките. Хайде.
Хайде. - Да, да.
Още има стотици, чакащи Обединението, криейки се в града,
но ще ги намерим до няколко дни.
Това имам да докладвам, кралице. - Благодаря, сестро.
Явала заповяда да изпратим нова вълна посланици,
която да стигне всяко кътче на кралството, включая
братята и сестрите ни Грейскини от Юга. Явала се произнесе.
Тя умира, Гарет.
ASEAZ-превод-ASEAZ-превод ASEAZ-превод-ASEAZ-превод