Може ли?
ТРЕТО НИВО - СПЕЦИАЛЕН ДОСТЪП
За кого работите?
Видях ви там.
Ръководехте разчистването.
А мъртвите птици, които намирахме из града?
Мисля, че водата в езерото е отровила и тях, и рибата.
И хората, хора като моя дядо.
Няма да спра, докато не открия истината.
Не ме е страх от вас!
ТРЕТО НИВО - СПЕЦИАЛЕН ДОСТЪП
НЕ Е ПРИКЛЮЧИЛО КОЙ ОЩЕ?
Познай какво стана на бензиностанцията.
Точно си купувах напитка и той се появи зад мен.
Човекът, който ме следи.
Чакай. Следи ли те някой?
Не точно, но говоря за човека, който беше на езерото.
Днес попаднах на него.
Каза ли ти нещо?
Само "Може ли?" и после си взе някаква напитка.
Какъв ужасен човек.
Но знам, че се опитваше да ме сплаши.
Като си купи напитка ли?
Татко? - Из, остави я да разкаже.
Хилде, искаме да разберем какво е станало.
Същият човек е. Целта му е да разбера, че ме наблюдава.
Заплаши ли те?
Изобщо не я е забелязал.
Беше сплашване на свидетел.
Този, за когото работи, е прикрил проблема с езерото.
Добре. Може ли да прекратим разговора за малко,
докато сложим вечерята на масата?
Все се жалваш, като някой старец в "Редит",
но си в дома ми.
Тоест... - Внимавай.
Нали току-що успя да почистиш някакво езеро?
Не можеш ли да се порадваш поне за десет секунди
преди поредната конспирация?
Не.
Защото състоянието му се влошава, а никой не му помага.
Камерата ми!
Няма нищо. - Татко, счупих я.
Съжалявам, не исках. - Няма нищо. Няма проблем.
Дай да я погледна. - Знаем, че е неволно.
Не е зле. Само ще сменим обектива.
Дай ми няколко дни. Ще измисля нещо.
Няколко дни ли? Това е много време.
Заповядай.
Виж само!
Виж я. Благодаря, татко.
Благодаря, дядо.
Какво мислиш?
Къде е екранът?
Не, тази... - Не.
Няма екран, скъпа. Специална е.
Това е фотоапарат
и след като снимаш, проявяваш лентата.
Едно време правехме снимки
и когато лентата свършваше,
ги носехме в студиото, за да ги проявят.
След две седмици отивахме да си вземем снимките.
Беше толкова вълнуващо да си ги вземем.
Дотогава е минало толкова време,
че вече изобщо не си спомняш защо си снимал.
Но не се тревожи. Ще те науча да проявяваш.
Става ли? Ще е забавно.
За какво говорите?
Не, съжалявам, не е споменавал.
Не, разбира се. Няма проблем. Не, ще намина. Естествено.
Да, добре. Ще дойда, благодаря.
Благодаря.
Кой беше?
Беше началникът на пристанището.
Явно баща ми все още държи под наем място на пристана.
Ще отида там и ще се разберем.
Той изглеждаше по-добре на вечеря.
Нали?
Да.
Да, беше добре.
Какво?
Виж, просто...
Ще прозвучи ужасно,
но не съм сигурна, че тези негови проблясъци на осъзнаване ни помагат.
Тоест на Хилде.
Защо? Мислиш, че й дават фалшива надежда?
Да. Тя мисли, че ако успее да разреши загадката с отровеното езеро,
ще се намери лечение, което ще обърне хода на заболяването.
Да, но искаш ли ти да й кажеш, че няма да се получи?
Не, не искам. А ти?
Не, не искам.
Това, което искам, е
тя да вярва, че дядо й ще живее вечно.
Както и ние.
Скъпи.
УЧИЛИЩЕ "ИРИ ХАРБЪР"
Ела за малко.
Трябва да купя подарък за приятелката ми, а е доста капризна.
Ти разбираш от дрехи. Какво да й взема?
Аксесоарите винаги са добро начало.
Големите копринени ластици сега са на мода.
Много момичета ги носят.
Може да й вземеш пастелни за пролетта.
Да. Както и да е.
Какво беше това?
Нищо. Какво става?
Видяхте ли изявлението на градската управа?
Потвърждават, че във водата е имало синьо-зелени водорасли.
Чудесно. Значи Уолтър ще се оправи, нали?
Слава богу. Харесвам го.
Предлагате да приемем думите им, без да задаваме въпроси?
Уолтър може да се оправи, но какво ще стане с дядо?
Трябва да открием кой е прикрил проблема.
После ще разберем защо са го направили.
ХАРБЪР ТРИБЮН
Кой е платил за почистването?
ЗАБРАНЕНО ЗА ГРАЖДАНИ
Имаше куп машини. Сигурно са скъпи.
Споменаха анонимни спонсори.
Богаташи с маски, като Батман.
Не искат да се знае кои са. - Вярно е.
Какъв ще е следващият ни ход?
Ще следваме парите. Можем да ги проследим.
Дори да крият откъде са парите,
пак можем да стигнем до източника.
Анонимният спонсор е платил на строителните фирми.
Някой трябва да проговори.
ИРИ ХАРБЪР КОНКРИЙТ
Много благодаря.
Намерих един. - Най-накрая.
Повечето са получили пари директно от града освен този изпълнител.
Платила му е фирма, наречена "Страта Тек Индъстриз".
Няма начин. Татко работи там. - Наистина ли?
Току-що започна нова работа.
Ще ни заведеш ли до офиса му? - Разбира се.
ТУК НЕ Е СЪЩОТО БЕЗ ТЕБ
Здравей.
Да те закарам ли?
Ема.
Наказана съм.
Гадост.
Но може и да не оставаш.
Да, и да ме накажат още.
Иска ми се да можех, но вече много съм загазила.
Ясно.
Добре ли си? Мъчно ми е за теб и Джесика.
Липсва ми. Тя беше най-готиното нещо тук.
Да. Но аз стоя пред теб.
Ще се видим после. - Да.
Здравейте, г-жо Колинс.
Може ли да поговорим за малко? - Да.
Бях на записа с яйцата.
Тоест не се виждам на записа,
но бях там.
Разбрах за проблемите на Изи и Джесика и...
Започвам да се чувствам неудобно.
Оценявам това, че си признаваш и поемаш отговорност.
Така трябва да се постъпва.
Но ми е интересно защо реши да ми кажеш чак сега.
Постъпваш правилно и не искам да те наказвам,
но и не искам да създавам лош прецедент.
Не, не бива да го правите.
Не искам да те критикувам, но тази сутрин отново закъсня.
За пети път.
Да, не съм от ранобудните.
Оставане след часовете за седмица. Като Изи.
Защо го направи? - От солидарност.
Искате ли да платите за още една година?
Ето я.
Хайде, Мати, да вървим.
Рибата кълве.
Вдигаме котва.
Не мисля, че това място ще ни трябва.
Мисля, че татко вече няма да плава.
Платено е до края на месеца.
Ако я почистите, ще кажа тук-там, че ще я продавате.
Дори не знам как се почиства това нещо.
Както решите.
Хайде, момчета.
Момчета, чакайте. Спрете. Искам да ви снимам. Добре.
Съберете се. Момчета. Хайде, усмивки.
Благодаря.
Добре дошли в "Страта Тек". Какво да направя за вас?
Ние сме от "Вълшебният час".
Откъде?
Имаме въпроси
за анонимното дарение на "Страта" за езерото "Пайнуд".
Искате ли да се видите с някого?
Майкъл Дейвис тук ли е? Той ми е един вид баща.
Не един вид, а изцяло. Мой баща е.
Хилде Лиско?
Извинете, г-н Уилямс. Аз ще се оправя.
Явно не четете "Вълшебният час",
иначе щяхте да познавате редакционната колегия.
А вие сте?
Грант Уилямс. Ръководя това място. - Цялото ли?
Да. Имам няколко минути. Искате ли да ви разведа?
Разбира се.
Мислех да се свържа с вас,
за да напишете една статия.
Искаме да се наредим сред най-екологичните фирми
в западната част на Северна Америка и мислех, че можете
да дадете гласност на инициативите ни.
Не пишем реклами. - За нашия вестник ли говорите?
Това е семейна фирма.
Наследих я от баща ми и дядо ми.
От поколения сме в самолетостроенето.
Вие, деца, не обичате сладки, нали? - Това уловка ли е?
Вижте онези шкафове. Моят тайник.
Хапване!
Сложи това в чантата си.
Причината да дойдем...
Знаем, че "Страта" анонимно е финансирала почистването на езерото "Пайнуд".
Вярно е. - Но не са почистили езерото.
Заличили са го. - Това искаше градската управа.
Опитваме се да подкрепяме Ири Харбър.
ТРЕТО НИВО - СПЕЦИАЛЕН ДОСТЪП
Всички ли имат такива?
Ключ-карти? Да, всички наши служители имат подобни.
Постоянно виждам един човек,
видях го при почистването на езерото, видях го и вчера.
Той се държи много странно.
Опитвам се да разбера за кого работи.
Такава карта ли имаше?
Не точно такава, но подобна.
Дали работи тук?
Може да видиш снимките на служителите и да го разпознаеш.
Не ме разбирайте погрешно,
но защо отговаряте на въпросите ми?
Обикновено възрастните не ми отговарят.
Всички говорят за историята на Ричи Файф
и колко важна е била, но аз бях покорен от кратката ти статия
за етичното третиране на животните в зоомагазините.
Не мислех, че някой я е чел. Имаше около четири прегледа.
Може би и четирите пъти съм бил аз,
но заради нея дарих 20 000 долара на приюта за животни в града.
Наистина ли?
Може да сте пропуснали нещо.
Така ли?
Да не би да имаше и шоколади?
ШЕРИФСТВО НА ОКРЪГ ХОЛМС
Франк. Ела за малко.
Няма да останеш доволен,
но ще увелича района ти за патрулиране.
Да, добре.
Ясно. - Само цупене ми липсва.
Какво цупене?
Не, казах го в смисъл на "разбрано".
Или "заемам се".
Добре, извинявай. Просто...
Ръдърфорд не ме изпуска от очи.
Постоянно си води бележки.
Записва дори кога ходя в тоалетната.
Сякаш доста съм надвишила установената бройка.
Защото пиеш много кафе.
И така, как да помогна?
Достатъчно е, че питаш.
Направи допълнителните обиколки.
И ще е добре да нагледаш Хилде и приятелите й.
Мога също да сложа банан в ауспуха на Ръдърфорд,
ако ще е полезно.
Не се занасяй. Може да се изкуша.
Внимавай с това.
ЧОВЕШКИ РЕСУРСИ
Този ли е? - Не.
Не. Той ли е последният?
Така изглежда.
Сигурен ли сте?
Ако отново видиш този мъж,
моля те да ме уведомиш.
Каза ли на родителите си? - Те знаят.
Добре.
Благодаря за помощта, г-н Уилямс.
Дано да разрешиш всички загадки на живота, Хилде Лиско.
Като започнеш с тази.
Знам, че има още нещо, свързано с езерото,
но никоя следа не бе полезна.
Нищо не открихме в "Страта",
а директорът каза, че решението да го покрият е на града.
Има ли причина да мислиш, че лъже?
Не. Дори проверих в приюта за животни.
След статията ми е направено голямо дарение, както каза Грант.
Знаеш, че се случват такива неща.
Понякога тръгваш по погрешна следа и стигаш до задънена улица.
Знам.
Дори си мислех, че онази карта ще се окаже важна улика,
но всички имат такива.
Защо тук е така червено?
Това е тъмна стаичка. Ела, погледни.
Ето старото ми фотографско оборудване от ученическите ми години.
Всъщност затова се влюбих в журналистиката.
Снимането ми харесва.
Защо не се казва "червена стая"?
Светлината е вредна за филма преди проявяването,
така че стаята трябва да е тъмна, а червената светлина не му пречи.
Добре, дай да видим какво имаш.
Иска се практика, за да свикнеш с фотоапарата на дядо ти.
Но напредваш.
Да, тази вече е добра.
Вече съм виждала това.
Беше на вратата на мазето в имението. Виж.
И тук, на тротоара.
Така ли? Права си.
Само Джесика ми беше приятелка тук.
А сега тя заминава и аз отново оставам съвсем сама.
Мразя този живот.
Не говори така.
Сякаш ти си на милион километри.
Как ще се получи?
Не се тревожи. Ще измислим нещо.
Знам, че все някоя вече ти изпраща закачливи съобщения
и скоро ще започне да минава край шкафчето ти
всеки ден. - Това няма да се случи.
Няма да позволя.
Ти си единственият човек, тоест момиче...
Знаеш какво искам да кажа.
Ти си единствената, която искам.
Боже, Итън.
Кой е Итън?
Точно приключвахме.
Какво става?
Дядо е. Ще затварям. - Но...
Точно приключвахме.
Влюбена си в това момче. Усещам по гласа ти.
Да, може би.
Сигурно. Дори не знам какво означава това.
Какво направи ти?
Какво направи, след като баба почина и ти остана сам?
Знам, че не е същото, но...
Питаш за разстоянието между вас.
Да. - Добре.
Искаше ми се повече време.
Нямаше как да стане,
но това исках.
Време за какво?
За дребните неща -
да слагаме масата, да пазаруваме заедно
или да докосвам ръката й, докато спи.
Не е много романтично,
но тези неща ми липсват.
Заради тях бих изминал всяко разстояние.
За да си ги върна.
Дойдох тук, защото те чух да говориш по телефона.
Исках да седна до теб.
Радвам се, че си тук, дядо. - И аз.
Какво спешно има?
Знаеш, че мразя да ходя потен на училище.
Дони, виж.
Търсех значението на този символ, но се оказа, че той е навсякъде.
На половината тротоари в града е. - Виждал съм го.
Какво значи?
Мисля, че може да е лого на "Уот" или някакъв фамилен герб.
Трябва да го огледам.
Някъде тук имам още снимки на мазето.
Чакай. Върни.
Виж.
Това е той.
Наистина ме следи.
Значи вратата, този мъж, "Уот Мениджмънт", всички те са свързани.
Спун няма да повярва.
Трябва да разберем какво крият в мазето.
Татко, добре ли си?
Какво става? Дай да ти помогна.
Добре ли си?
Ето, държа те.
Какво стана? Да не изпусна нещо? - Не.
Ето така. Какво е това?
Кои са тези хора?
Кои са те?
Познаваш ли ги?
Ще ми кажеш ли кои са?
Няма нищо. Не бързай.
Задачи ли ти поставя, Сил?
Не може да ми плаща.
Така те искам.
По какво работиш?
Намерих я у него.
Кои са тези хора?
Не знам. Не ги познавам.
Този прилича на Младши. - Така ли?
Права си.
Определено е Младши. - Риболов.
Бяхме на риболов. Това помня.
Сигурно Младши ще знае кои са другите.
Ако все още са в града, може да ги съберем.
Може да ги поканим тук на обяд.
Искаш ли, татко? - Разбира се, Мати.
Или може да отидеш за риба с приятелите си?
Веднага щом Мат поправи лодката.
Всъщност това е чудесна идея.
Нали? - Да.
А сега преместете леглото.
Мати го премести.
Наистина ли?
Браво. Измиваш си ръцете с мен, татко. Благодаря.
Добре ли си?
Здравей. - Здравей, Франк.
Как си?
Имам една откачена идея.
Ще ми помогнеш ли да поправя лодката на татко?
Онази, на която ходехме като деца.
Да. Ще подкараме пак "Безкрайно лято".
Само да се обадя до яхтклуба и пак ще ти звънна.
Добре, до после.
Здравей, Франк.
Здравей. Как си, Мартин?
КАКВО ПРАВИШ?
ГЛЕДАМ РЕПЕТИЦИЯ ЗА ШОУ ЗА ТАЛАНТИ
Какво правиш тук?
Аз ли... Репетиция на таланти?
Съжалявам. Не трябваше да лъжа.
Може ли да говорим после?
Да.
Какъв е талантът му?
Имам интервю за работа.
Какво?
След проблемите с родителите и настоятелството
обмислям да се преместя в друг район,
за да започна начисто. - Извинявай.
Искаш да напуснеш Ири Харбър? Защо не си ми казала?
Знаеш ли какво?
Не се тревожи.
Майка ми е в затвора,
а ченге ме разпитва по време на интервюто ми за работа.
Със сигурност няма да ме наемат.
Проблемът е решен.
НАКАЗАНИЕ БЕЗ ТЕЛЕФОНИ. ИЗОБЩО. ДА, НАИСТИНА.
Днес си много търсена.
ИТЪН
Не, в никакъв случай. Аз...
Приятелят ми е, този, който живее в Сан Франциско.
Ходила ли си му на гости?
Не, но ми се иска.
Иска ми се да се махна оттук и да отида да го видя.
Обаче не мога да карам, така че...
ЗДРАВЕЙ. КЪДЕ СИ? ВКЛЮЧВА СЕ ГЛАСОВА ПОЩА.
Винаги ли загрява телефона ти?
Какво?
Не.
Говорим много. Поне веднъж на ден.
Но не е обсебващ или нещо подобно. Може би е...
Най-добрият ми приятел.
Това е хубаво.
Сигурно си мислиш, че той е много напорист, ужасен приятел,
но не е така.
Всъщност не познавам по-мило момче и аз...
Из, недей.
Не си мисля нищо за него.
Изглежда много готин.
Плаши ме това, че не знам кога ще го видя отново.
Бъдещето е мрачно
и това е най-доброто, което можем да очакваме от него.
Какво е това? Текст на песен ли е?
Вирджиния Улф.
Прочетох доста нейни неща, докато нашите се развеждаха.
Според мен значи, че в мрака на неизвестното всичко е възможно.
Харесва ми. - И на мен.
Спомням си тези момчета.
Поне повечето.
Къде сте се запознали?
На разни места.
С някои се познавахме от училище.
Имаше и от фабриката.
Градът е малък.
Ще можеш ли да ми запишеш някои имена?
Разбира се, няма проблем.
Чудесно. - Да.
Какъв беше той?
Кой? - Баща ми.
Тези хора... Всички бяха шегаджии.
Много шумни, все се закачаха.
Но баща ти не беше такъв. Държеше се по-резервирано.
Затова му се разминаваше.
Какво му се е разминавало?
Номерата.
Въртеше най-тънките номера, които съм виждал.
Баща ми? Шегуваш ли се?
Да. Планираше ги седмици наред.
Успя да убеди Алън Филана, че в къмпинга има мечки.
Алън избяга от палатката по гол задник и скочи в езерото.
Стига.
Не съм виждал големи хора да се смеят толкова.
Мисля, че Алън все още е в града. Не съм го виждал от известно време.
Попитай го за това.
Но дори след 40 години още го е яд на баща ти.
Всъщност нямам някакви готини интереси или хобита.
Не ми се вярва.
Моля? Наистина нямам.
А ти по какви неща си падаш?
Точно това имам предвид.
Коя е Изи? Какъв тип жена е?
Жена? Какво? - Да.
Не, аз...
Здравей, Из.
Боже, Итън. Как се озова тук?
Майка ми ме остави, а твоята майка ме покани вътре.
Защо не ми каза, че идваш? - Опитах се.
Звънях ти поне пет пъти.
Изпратих ти милион съобщения.
Исках да те изненадам.
Каза, че искаш да ме видиш, и аз исках да те видя, затова ето ме тук.
Здравей. - Здравей.
Извинявайте. Итън, това е Ема.
Това е приятелят ми Итън, за когото ти разказах.
Приятно ми е.
Ще останеш ли в града за малко?
Всъщност това е изненадата. Майка ми се връща на старата си работа в “Страта”.
Родителите ми все още не са уточнили родителските права,
но със сигурност се връщам в училището тук.
Наистина? - Да.
Значи ще се виждаме често.
Ще тръгвам, но вие се забавлявайте.
До скоро, Итън.
Да, до скоро.
Какво обичате?
Здравейте. Извинете, че ви безпокоя.
Аз съм Мат Лиско. Търся Алън Филана.
Все още ли живее тук?
Не, съжалявам. Почина преди няколко месеца.
Съжалявам. Ако моментът не е подходящ,
разбирам ви. - Не, тоест...
Може да поговорим за него. - Така ли?
Да. - Сигурна ли сте?
Наистина ли? Чудесно.
Всъщност се опитвам да открия хората
от тази снимка заради баща ми Силвестър Лиско.
Да. Велосипеди "Сил", нали?
Точно така.
Да, за жалост, паметта му започва да отслабва, така че...
Реших да намеря негови стари приятели.
Да ги поканя. Може да му помогнат да си спомни нещо.
Познавате ли някои от тях?
Познавам тези двамата в края.
Играеха покер заедно. - Няма начин.
Баща ви разказвал ли ви е за номера с мечката?
Да, чувал съм за нея. Да.
Елате да ви дам телефоните им.
Чудесно, благодаря. - Да.
Вижте. Вратата е отключена.
Това не ми харесва.
ИМЕНИЕ "УДРЪФ" - САМО ЗА ПЕРСОНАЛА
Даже никак.
Трябва да стигнем до онази голяма, зловеща врата.
Няма да успеем да я отворим.
Ще влезем от другаде.
Търсете този символ.
Той може да ни отведе до мазето.
Вижте.
Мисля, че тайната стая е точно под нас.
С това можем да избегнем вратата.
В никакъв случай.
Стига. Няма да се счупи.
Кухненските асансьори побират тонове храна.
Сигурно е возил цяла пуйка, която тежи повече от нас.
Мисля, че е време да сложим някакви граници
и да не правим всичко заедно.
Хубаво.
Ще върна асансьора празен,
ако има нещо, което трябва да видите.
Моля те, не се връщай празен. Не се връщай празен.
Супер. - Готови ли сме?
Да. Чисто е. - Бягай!
Чудесно. Огледайте пак и заключете.
Мисля, че е той. Мъжът, който следи Хилде.
Трябва да я предупредим. - Хайде.
Давай, бързо.
Ще се видим долу.
Онзи мъж е тук.
Хора, вижте.
Как са свалили цял самолет тук, долу?
Кой вкарва счупен самолет в мазе?
Не. Онзи с картата е горе.
Трябва да се махаме. - Тогава да побързаме.
Здравейте, може ли да говоря с Тио?
Така ли?
Много съжалявам.
Мисля, че намерих черната кутия.
Да не си далтонист? - Не съм.
Чакай, възможно е.
Как да разбера? - Не е черна.
Черните кутии не са черни.
Оранжеви са, за да ги откриват по-лесно разследващите.
Всъщност се наричат "бордови записващи устройства".
Побързайте.
Някой идва. - Да се махаме оттук.
Асансьорът. Бързо.
Влизай.
Успех.
Хилде, да се скрием.
Здравейте. Може ли да говоря с Кени Ренс?
Ясно.
Да, разбира се.
Не, много съжалявам.
Раниците ни.
Може ли да попитам на колко... На петдесет и седем?
Да.
Да се махаме оттук.
Хилде, побързай. Влизай.
Здравей.
Какво има?
Всички са мъртви.
Приятелите на баща ти?
Да.
Да, всичките.
ВДЪХНОВЕНО ОТ РЕПОРТАЖИТЕ НА МАЛКАТА ЖУРНАЛИСТКА ХИЛДЕ ЛИСЯК
Превод на субтитрите Йорданка Неделчева