Мамка му.
Чай? - Привет.
Как се чувстваш?
Съжалявам.
Отегчих ли те до смърт?
Не!
Как се чувстваш?
Извинявай.
За какво?
Задето чукам по хорските врати в три часа сутринта.
Недей. - Имам приятели, но, знаеш...
Как се чувстваш?
Трябва да се връщам на работа.
Спала си само два часа.
Не спах.
Да ти направя ли препечена филийка?
Иска ми се да можех да спя в собственото си легло.
Е, не можеш. Не и докато не заловят онзи кретен.
Препечена филийка.
Не знам, не съм гладна.
Да, направи.
Не че се държа странно, Алисън,
но какви са тези? - Дявол да ги вземе.
Те са на как й беше името. Къде бяха?
На кого? - Обади ми се.
Моята шантава, глупава, надрусана пробационна служителка.
"Да си намирала блистер със сини хапчета?
Защото ми се губят."
Значи не са твои.
Не съм на хапчета, Катрин. Казах ти.
Не и след случилото се.
Най-добре й позвъни, защото са изписани по рецепта.
Ще й трябват.
Тя не ги взима с рецепта.
Откъде знаеш?
Тъпата кучка предложи да вземе и за мен.
Как? - Отвърнах й: "Разкарай се." Не знам.
И не искам да знам. - Кой й ги дава?
Не знам! Нямам представа.
Можеш ли да разбереш?
Не, не мога. Пусната съм условно.
Всъщност, отиват на боклука.
Защо са оставени така?
Ще ги скрия в гаража на чичо ми. - Кога?
Няма да разбере. Пълен задник е. Не припарва там.
Кога?
Утре, преди полета,
след като посетим онзи странен дребосък Файзал в Еланд.
Ела тук!
Чисто е. - Стой на място!
Пусни ме!
Успокойте се. - Иван Сертич и Матя Янкович,
арестувани сте по подозрение в незаконно лишаване от свобода,
пране на пари и оказване на съдействие на Томи Лий Ройс
при бягството му от законно задържане. - Какви ги говорите?
Не сте длъжни да говорите, но може да навреди на защитата ви,
ако при разпит не споменете... - Не можете! Не мога!
Женя се след два часа!
Приятелката ми ще побеснее.
Боже мой. Слушате ли ме изобщо?
Здрасти.
Издирвателният екип в Дюсбъри иска да говори с теб тази сутрин.
Защо? - Ще те закарам там, след като се отбием до Халифакс
и свърши сутрешната оперативка. Защо?
Защото си му ходил на свиждане.
Може ли да си взема закуската?
Ако побързаш.
Ето го и него.
И Катрин!
Кафе? Чай? Уиски със сода?
Имаш ли плодов сок? - Имам.
За мен не.
Има ли някакво развитие?
Не ми е известно.
Яйца по бенедиктински? Препечен хляб с хайвер?
Зърнена закуска? - Извинявай, какво?
Погледнете го.
Полузаспал е. До кое време стоя
на игралната си конзола снощи?
Младежът няма да си вземе изпитите с такава в спалнята.
Идвай, ще закъснеем.
Ще си вземеш сандвич с бекон от столовата.
Добро утро.
- Привет.
Добро утро. - Добро утро.
Стават все по-млади. - Не. Той е...
Това е внукът ми, Раян.
Момчето, на което преподава Роб Хепуърт.
Главен комисар Шепърд.
Анди. - Извинете. Благодаря.
Харесваш ли го?
Не особено.
И защо така?
Може да е приятен, когато пожелае.
Държа се добре с мен по-рано през седмицата, но...
Най-добре да тръгваш.
Благодаря.
Не знам. Не го познавам толкова добре.
Сподели, че бракът му е нещастен
и всеки си носи кръста.
Това, което ще направя...
Тук ли сте цял ден? - Не.
Ще го закарам до Дюсбъри,
за да даде показания на екипа
за свижданията с Томи Лий Ройс в затвора.
После аз трябва да ходя в Уейкфийлд,
за да се видя с полицейския началник.
Когато се върнете, нека баба ти ни се обади горе,
бих искал един от служителите ми
да запише показанията ти за този разговор.
Да, разбира се. - Добро момче.
Благодаря, Анди. - Аз пък
те помислих за новобранец.
Има нещо в теб!
Къде е той? - Горе.
Дариъс ни рече да дойдем да го вземем.
А, ето го и него.
Аз съм Желко, братът на Дариъс.
Идваш с мен. Вече не си в безопасност тук.
Как така?
Няма значение как така.
Вземи си нещата. Нямаме време да спорим.
На алеята сме.
Ще пътуваш в багажника.
Защо?
За да не те видят.
Хайде, влизай. Бързо.
Сложи си нещата и влизай.
Ей, внимавай с това.
Няма да вляза вътре. Страдам от клаустрофобия.
Влизай.
Къде е Дариъс? - На работа.
Искам да говоря с него.
Зает е. Защо, мислиш, че изпрати мен?
Ще седна отзад.
Ще си държа главата наведена. Ще съм с качулката.
Няма нужда да влизам в багажника.
Забравих си инхалатора. - Какво? - Инхалатора ми за астмата.
Ще отида да го взема. - Марко може да го донесе.
Разкарай се. Знам къде е.
Забравих си нещо. Телефона.
Довиждане.
Взех го.
Ще седиш отпред.
Не, ще седя отзад.
Хайде, премести се.
Мърдай.
Какво ти става?
Дойдохме, за да ти помогнем, а се разпореждаш, сякаш ти си шефът?
Сто пъти по-вероятно е да ме видят отпред, малоумнико.
Ще ме заснемат на някоя от тъпите им пътни камери.
Хайде.
Премести се, грозно говно.
Направи го.
Здравей.
Аз съм Томи.
Ти как се казваш?
Този тип не говори ли английски?
Това е Марко.
Марко, Томи.
Първото, което ще те попитаме, Раян,
е кога за последен път видя Томи Лий Ройс?
В съда вчера.
Разговаря ли с него в съда?
Не.
Кога за последен път си общувал с него?
Ходих му на свиждане в събота с чичо Нийл.
Но снощи, докато си играех на конзолата, той ми изпрати съобщение.
И аз му се обадих.
Снощи?
Да.
Ти си му се обадил? - Да.
А разговаря ли с него?
Да.
За колко време, Раян?
Десетина минути.
Къде е игралната ти конзола сега, Раян?
Къде каза, че отиваме?
Ще те оставим, а после Дариъс ще дойде да те вземе.
Дариъс? Нали каза, че е зает?
Така е,
но ще дойде.
А после какво?
Само толкова знаем, Томи.
Какво прави той? Какви ги върши?
А сега, това, което ще направиш,
Желко, или както там е тъпото ти име,
е да ме заведеш при Дариъс, където и да е!
Майната ти, малка кучко!
Благодаря.
Сержант Кейууд. Съжалявам, но току-що разбрах, че началника
ще се забави още половин час.
Да не би...? - Имам работа за вършене.
Както казах, ще се забави само... - Той ще ми благодари за службата,
а аз ще му отговоря, че за мен е било чест и привилегия.
Мисля, че ще остане разочарован, ако не останете.
Не, няма, миличка.
Предай му поздрави.
По дяволите.
Татко?
Раян?
У дома ли си?
Не съм. Не ми е разрешено да доближавам дома си.
Сторих всичко по силите си.
Вече съм просто уморена.
Прибери се у дома, мамо.
Полиция!
Ръцете навън! Остави ножа!
Въоръжена полиция!
- Къде е той?
Елате насам!
Ройс и игралната конзола ги няма.
По дяволите.
Ало.
Ще дойдеш ли да ме вземеш?
Трябваше да дойдеш преди час, а вече минаха почти два.
Да, да, да. Идвам. Съжалявам.
Ще дойда до 20 минути.
Как мина?
Добре. - Какво те питаха?
Ще ти кажа, когато те видя.
Хубаво.
Добре. Чао-чао, миличък. - Чао-чао.
Според криминалистите кухнята е мястото,
където се е състояло нападението с фатален край,
смятат, че именно там Джоана е натъпкана в куфара,
който после е бил извлачен до гаража.
Открили са кръвта й
също в банята и спалнята им.
Вчера ви споменах, че аутопсията
разкрива няколко костни фрактури - стари -
които изобщо не са записани в медицинския й картон:
фрактура на бедрената и радиалната кост, счупени ребра.
Струва ми се, че този тип я е спуквал от бой
из къщата от години.
Мисля, че дойде време
да говорим с него след арест.
Познаваш ли дама, на име Абигейл Оутс?
Аби ли? Да. Колеги сме от работата.
Как би реагирал, ако ти кажа, че разговаряхме с Аби
по-рано днес и тя ни сподели,
че имате сексуална връзка
през последните 15 месеца?
Ясно, ами...
Добре.
Със сигурност това няма общо със случилото се с Джоана.
Някои хора може да решат, че предполага мотив.
Как би реагирал, Роб, ако ти кажа, че Аби ни сподели,
че ти, един път си й казал:
"Животът щеше да е много по-прост, ако Джоана не съществуваше"?
Не.
Не помня да съм казвал нещо подобно.
Не мисля.
Защо Аби би си измислила нещо такова?
Възможно е да съм казал неща, които биха могли
да бъдат изтълкувани по този начин.
Животът с човек с психически проблеми
не е лесен, едва ли някой ще възрази.
Вероятно само съм...
Разтоварвал съм се от грижите.
Роб,
ти ли уби Джоана?
Не. - Ти ли я нападна?
Не.
Някога нападал ли си я?
Не съм го извършил.
Някога нападал ли си я?
Ще ти покажа една снимка, Роб.
Добре.
Ще потвърдиш ли, че това е твоята кухня?
Така ли е? - Да.
И това са твоите столове?
Правилно.
Виждаш, че това е същият стол, като на първата снимка.
Забелязваш ли петното под горната летва,
там, където сме дали стола отблизо? Виждаш ли го?
Да.
Това е увеличено изображение на петното.
Ще ми го опишеш ли, Роб, какво разглеждаме?
Това е пръстов отпечатък
в кръв.
Получихме резултатите от лабораторията тази сутрин,
на отпечатъка и на кръвта.
Кръвта е на Джоана.
Пръстовият отпечатък съвпада с твоя среден пръст на дясната ръка.
Според нашия специалист, такъв пръстов отпечатък
може да се получи само докато кръвта е още влажна.
Ще ми обясниш ли, Роб, как се е озовал там?
Роб. - Да.
Ще ми обясниш ли как кръвта на Джоана,
още прясна, когато е поставен отпечатъка,
носи твоя пръстов отпечатък?
Ние...
Ние имахме много...
... трудни взаимоотношения, и понякога...
Да. Но тя беше в състояние да изкара и светец от кожата му.
Аз не съм насилник, обикновено.
Аз не съм...
... не съм...
Аз не съм я убил.
Мога да се върна утре след това,
но лицето ми ще е изтръпнало
и може да говоря завалено.
Недей, остави. Ще се справим.
Мразя да ми правят пломби. - Но не закъснявай в петък.
Ей, Файзал.
Не са ли това двете момчета, които дойдоха за венерическата болест?
Обвинени са в незаконно лишаване от свобода
на момичето от тукашния блок, дето умря.
Даниел Уомърсли. - Да. Те са.
Никак не е хубаво.
И за пране на пари,
и оказване на съдействие при бягството на Томи Лий Ройс.
Исусе Христе! Довиждане!
Кога ще си взема игралната конзола?
Не и преди да го заловят.
А после... не знам.
Той ще разбере ли, че аз съм го изпортил?
Много са начините, по които биха могли да разберат къде е.
Както и да е, вече е без значение. Няма го.
Избяга.
Искаше да замина с него за Марбея.
Разправяше, че някакъв човек ще ни уреди всичко, като стигнем.
Какъв човек?
Казах му, че не искам да ходя.
Така ли?
Да. Защо ми е?
Каза ли на "Тежки престъпления" за тази работа с Марбея?
Да. - А той как го прие, че не искаш да заминеш?
Каза ми да си помисля.
Нима?
Изобщо нямаше да замина с него.
Жал ми е за него,
но няма начин да избягаме заедно.
Клеър много се разстрои снощи, когато излезе.
Май с Нийл не си говорят в момента.
Нали щяха да ходят в Майорка на веселба.
Никой няма да замине без теб.
Помниш ли, снощи, казах, че те обичам, а ти ме попита:
"Това пък защо?"
Да.
Ан ми се накара.
Ан ли?
В къщата й. Беше пила, но ми разказа за времето,
когато съм се родил и никой не ме е искал.
И защо? - Никой освен теб.
Но защо? - Защото беше пияна.
Разбирам, но как се стигна дотам?
Много ми беше ядосана, задето съм ходил да го виждам.
Дрънкаше за това как...
Знаеш ли, въобразява си, че слънцето изгрява от задника ти.
Дрънкаше за това как,
когато съм бил бебе, ти си се грижила за мен,
докато всички други са си плюли на петите.
Дядо, чичо Даниъл.
Но после се сетих, че Клеър не го е направила.
Клеър винаги е била там, откакто се помня.
Да.
Защото няма къде другаде да иде.
Едва ли е било въпрос на етика.
По-скоро има нещо общо със старанието да остане трезвена.
Да, но тя беше там.
Винаги е била.
До нас е, откакто се помня.
Не й се сърди,
не и заради мен.
Има още чай в чайника.
Не че ще проявиш интерес.
Чувстваш се като у дома си тук?
Приготвям храна в знак на благодарност към Нев.
Заловихте ли го?
Ще оставиш икономката му без работа.
Тя няма нищо против. Попитах я.
Не го ли намериха
с това, което са успели да научат от игралната му конзола?
Проследили са го до адрес в Куинсбъри.
Открили са доказателства, че е бил там, но го е нямало,
още е на свобода.
Някъде наоколо е. - Откъде знаеш?
Поискал е Раян да замине за Марбея с него.
Опитал се е да го увещае снощи.
Чакай малко.
Ройс е щял да вземе Раян в Марбея със себе си?
Да... Да.
Няма да замине, разбира се.
Непреклонен е, че не би
отишъл никъде с него и аз му вярвам.
Той ще се разяри.
И ще стане още по-отчаян и опасен,
отколкото е иначе.
Раян не му е казал, че е тук, нали?
Осъзнах нещо днес.
Какво?
Не биваше да се страхувам толкова, че ще го срещне.
Винаги е било нещо, което вероятно
ще направи на някакъв етап.
Май трябваше да имам
повече вяра в него,
че няма да се остави да го увлече.
Предполагам, че се страхувах,
че ще е като него.
И ще стане като него.
Но той не е такъв, нали?
Въпреки всичките му недостатъци,
той е...
Той е само...
Той е само щастливо,
уравновесено,
съвсем нормално и добро хлапе.
Предполагам,
че е имал нужда да иде и сам да го прецени,
не знам.
Да се увери лично, че не е като него.
Ще престанеш ли?
Може, да.
Утре е последният ти ден.
30 години, а?
Да.
Накъде си тръгнала?
За Хебдън.
С каква цел?
За торта.
За всички.
Съвсем сама?
Отивам до сладкарница.
Нали знаеш, че можеш да купиш торта и от Халифакс?
Да, но не като от "Мейбърис".
Но ще се върнеш, нали?
Да речем в един часа?
Джойс, девет и четвърт е.
Е, няма откъде да ти знам програмата.
Както и да е, защо?
Защото може да има друга торта, по-голяма,
по него време.
И да изнесем презентация за някого.
Полицейският началник, да кажем, може да е настоял изрично,
че желае да присъства.
Наистина ли?
Добре,
ще си проверя графика.
Здрасти, Уини.
Какво научи?
Ехо?
Здрасти.
Трябва ли ти линейка?
Не.
Мисля, че ти трябва линейка.
Искам да бутнеш ножа към мен. Полека.
Да не мислиш, че ще те нараня?
Няма да те нараня.
Но аз може да те нараня, ако не ми се подчиниш.
Веднага!
Арестуван си, разбираш ли?
Арестувам те за бягство от законно задържане.
Не си длъжен да говориш...
Какво правиш с албумите?
Разглеждах Беки
и Раян.
Не си длъжен да говориш,
но може да навреди на защитата ти, ако при разпит
не споменеш нещо, на което после да разчиташ в съда.
Всичко казано може да бъде предоставено като доказателство.
Стояха си там, на масата.
Сякаш ме чакаха.
Добре си се подредил.
Строших си глезена,
порязах си китката, загубих малко кръв,
но няма значение.
Изпил ли си нещо?
Взех няколко от болкоуспокоителните ти.
"Код нула.
Код нула.
Полицай 9675. Търся местоположението."
Стига приказки! Следж, Бети, идвате с мен.
"Местоположението е установено. Улица "Ханингройд"."
Как се сдоби с раните?
Няма значение.
Мисля, че ти трябва линейка.
Ще ти извикам линейка, Томи.
Не искам линейка.
"Изпратена линейка. Пристига до десет минути."
Кой ти помогна да избягаш от съда, Томи?
Дариъс Кнезевич ли беше?
Дариъс Кнезевич
уби Гари Гаговски преди осем години.
Бях там. Видях го. Станах свидетел на всичко, което извърши.
Излъгах заради него,
но той издъни своята част от сделката, тъй че майната му.
Разкажи го на хората.
На твоите хора.
Как е издънил своята част от сделката?
Затова ли си дошъл? - Гари Гаговски.
Трябва да слушаш и да запомниш всичко.
Можеш сам да им разкажеш, миличък.
Мъртво месо съм, край с мен.
Ще запомниш ли?
Гари Гаговски.
Защо казваш, че си мъртво месо, Томи?
Томи.
"9675, подкреплението е на път.
Пристига до пет минути."
Знаеш ли, твоето момче ме посещаваше
в Шефилд.
Какво общо има това? - Нищо.
Разправям ти нещо друго.
Идваше ми на свиждания. - Да, знам.
Знам всичко. - Не знаеш.
Да не мислиш, че ченгетата и служителите в затворите не си говорят?
И си му позволила?
Не, не съм му позволила. Но научих всичко.
И знаеш ли какво? Радвам се.
Доволна съм, че е идвал да те вижда.
Добре. А аз се радвам, че знаеш.
Имал е възможност да прозре какъв си.
Достави ми голямо удоволстие
да гледам как илюзиите му се изпаряват.
Да прозре какъв съм?
Явно Марбея вече не е в менюто?
Затова си дошъл в кухнята ми.
Какво ще рече да прозре какъв съм? Няма какво да разбира.
Ще рече, за вече лично се е уверил, че няма много
тук горе и не заслужаваш доверие.
Пълни глупости. - И изобщо не се интересуваш от него.
Никога не съм го лъгал за нищо.
Опитал си да го убедиш да избяга с теб,
за бога.
Исках да прекарам малко време с него, понеже някой,
о, да, ти, даже не ми съобщи, че се е родил.
Не му позволи да опознае истинския си баща...
Веднага е схванал що за простотия е Марбея.
... и въпреки това отричаше вината ти.
Има разлика между това да се постараеш жена да забременее
и да бъдеш баща. - Знам.
Осъзнавам го! Де да имах друга съдба.
Сериозно ли говориш?
Можеше да съм добър баща... - Много си заблуден.
Опитал си да го уговориш да избяга с теб.
Грешно си ме разбрала, дърта кучко. - Така ли?
Нима? Извини ме.
Не си ли ти изродът, който уби Кърстен Макаскил,
който изнасили и травмира Ан Галахър,
който ме преби от бой и прекарах четири седмици в болница?
Ти ме преби от бой в лодката!
Изпълнявах служебния си дълг,
не го направих защото съм безмозъчен психопат, за когото
това е следобедно развлечение. - Никак не си
умна, щом го казваш. - И знаеш ли, радвам се.
Радвам се, че ти е идвал на свиждане.
Успял е сам да те прецени
и да разбере, че си само
сбъркано, уплашено, увредено, заблудено
мозъче на гадно детенце, затворено в мъжко тяло.
Така ли стана? - Да. - Стига, бе!
Да. И това, което ми се изясни
през последните няколко дни,
е, че изобщо не прилича на теб.
Много дълго се тревожих. Но сега...
Момчето е същински принц.
С предимствата и недостатъците си, той е толкова
различен от теб, колкото е възможно.
Ти не си баща.
Не знаеш как да се държиш като баща.
Съжалявам, че аз ти нося лошата вест.
Ами, добре,
разбери едно.
Снощи имах няколко варианта.
Туба с бензин и кутийка кибрит.
Хрумна ми, че бих могъл да изгоря къщата ти до основи,
с всичките боклуци вътре,
но реших да не го правя.
Знаеш ли защо?
Следващия път, когато си помислиш всички тези гадории за мен,
разгледах снимките на Беки и Раян.
Целият му живот,
откакто е бил бебе.
Всичките години, през които не съм го познавал.
И знаеш ли какво осъзнах?
Осъзнах...
Осъзнах какъв хубав живот е имал.
Какъв хубав живот си му дала.
Мразех те.
Мразех те, задето не ми каза, че имам син.
Но снощи успях да видя какъв хубав живот е имал.
И вече не те мразя.
Прощавам ти.
И съжалявам.
Съжалявам, че не се държах по-добре с Беки.
Ти ли ми прощаваш?
Престъпно изчадие.
Представа си нямаш какво си сторил на Беки.
Ти ли ми прощаваш?
Обичах я.
Ти я осакати.
Сведе я до едно нищо с безкрайния си тормоз
и гадни заплахи.
Това умно,
красиво дете
беше сведено до нищо от нищожество като теб.
Знаеш ли на какво приличаше, след като роди,
цялата онази седмица?
Имаш ли представа какво ми беше да я гледам как чезне?
Аз я обичах.
Обичал си я?
Заплашил си я, че ще й отрежеш циците.
Не говорех сериозно.
Но си го казал!
Казал си го и на Ан Галахър.
Те не са знаели, че не говориш сериозно.
Това ли ти доставя удоволствие, Томи?
Да говориш мръсотии на жени наполовина колкото теб?
Така ли е?
Създава ли ти тръпка,
възбужда ли те като говориш такива гадни, груби мръсотии
на хората? - Майната ти.
Не, майната ти на теб. - Обичах я.
Обичах я! Тя ме караше да се чувствам нормален.
А когато вече не искаше да ме знае,
тогава се ядосах.
Заради теб.
Не знам за какво говориш.
Ако съм й сторил нещо, то е заради теб,
лицемерна кучко.
Майната ти, идиот.
Майната ти, кучко!
Ако ме улучиш, няма да сработи.
Бензинът не е електропроводим.
Може да ме подпалиш, ако ме улучиш с електрошока.
Но какво още? А, да.
Може да се опечеш.
Обаче,
вярваш ли ми или не,
аз не искам да се опечеш, глуха кучко!
Искам да си тук, с Раян.
Затова ще го направя сам.
Недей.
И без това вече се нагълтах с куп хапчета.
Двойна застраховка.
Няма да се върна в затвора.
Не го прави, Томи.
Нали ще запомниш да им кажеш, вместо мен?
За Гари Гаговски.
Кажи го.
Никога няма да забравя Гари Гаговски.
Веднъж го арестувах за нарушаване на обществения ред и той ме ухапа.
Добре ли си? - Той е вътре. На пихтия.
Бих повикала парамедиците.
Добре ли си?
Търся сестра си, Катрин.
Много съжалявам. Не може да минете.
Да, но трябва... Искам да проверя дали тя е...
Добре си.
Той ли беше? - Да.
Да.
Пак имахме схватка.
Аз победих.
Очевидно.
Може да съм обгорила едно от одеяла ти, плетено на една кука.
Някой не каза ли, че е в кома? Ройс.
Ройс и Дариъс Кнезевич в един и същи ден.
Повечето хора се измъкват кротко
на последния си ден, Катрин.
Обвинихте ли вече Роб Хепуърт?
Да. Но не за Джоана.
Открихме непристойни снимки в телефона му.
Оказа се, че е изнудвал едно момче
от училището да му ги изпрати.
Кой ще се погрижи за двете момиченца?
Имат баба.
Даже две баби
и дядо.
Имам сведения за теб.
Може да не са важни, но... - Казвай.
Имам приятелка, бивша престъпница, Алисън Га...
Знаеш Алисън Гарс?
Разбрала от пробационната й служителка,
че си намира диазепам незаконно.
Помолих я да разбере откъде се снабдява,
отказа ми, но после го е направила.
Взима го от един дребосък в Еланд,
фармацевт. Има аптека
близо до блока, където умря момичето.
Интересното е, направих няколко проверки.
Казва се Файзал Бхати.
И познай какво?
Живее на по-малко от 100 метра нагоре по улицата от къщата на Хепуърт.
От Майк Тейлър: "Мъртъв е, току-що се обадиха от болницата."
превод: teali