Когато отидохме на почивка в Париж,
мама веднъж ме заведе на последния етаж на много висока сграда.
Мама ми каза,че такива сгради се наричат небостъргачи,
защото са толкова високи, токова високи, че докосват небето.
По дяволите, това е здание?
Къде ,по дяволите, е сушата?
Възможо е никога да не я намерим. Ето това да е всичко?
Качихме се на асансьор, в който имаше много копчета.
Аз исках да натисна копчето за последният етаж, но не можех да го достигна, даже повдигайки се на пръсти.
Това е небостъргач.
Истина ли е, че под водата има 100 етажа
или повече?
Ние плаваме над града.
Разбира се! Погледнете във водата!
Виждат се улици...
и сгради.
Когато се качихме на последният етаж погледнахме надолу
хората бяха като малки точки.
а колите бяха толкова малки,че приличаха на играчки.
На върха на небостъргача беше много шумно,
защото вятърът беше много силен.
Толкова силен,че шалът ми почти отлетя...
Отговори, Улисес, отговори!
Улисес, моля те!
Така че ще помоля татко да останем да живеем на небостъргача завинаги.
Длъжни сме да тръгнем да го търсим.
Напред!
Хайде,отиваме за синът ми.
Хулиан ..
Тате!
Миличка...
-Подготви пасажерите.
Кажи, миличка...
Може ли да дойда на небостъргача с теб?
Не. Това е само за възрастни.
Но аз имам писмо за мама
и трябва да го изпратя от върха на небостъргача.
А не можеш ли да го сложиш в бутилка и да го хвърлиш в морето, както правят другите?
Не.
Защото мама ми е казвала, че небостъргача стига там където живеят ангелите.
И тъй като тя е там, ако го пусна от върха, то ще отиде точно при нея.
Погледни, Валерия...
в момента татко е затрупан с работа,
защо не изчакаме и не продължим с правописа ...
Съгласна ли си? А после ако искаш - ще го изпратим.
Не, искам сега, защото снощи я сънувах.
А аз не помня, каква беше.
И не помня още как ми четеше,
нито какво правеше ....
Не искам да забравя мама, нито тя да забрави мен.
Затова искам писмото ми да стигне до нея.
Добре, миличка.
Мама никога няма да те забрави
нито ти нея.
Виж... Дай ми писмото, аз ще го изпратя.
Къде, по дяволите, си тръгнал с това падаръче?
Това е писмо на Валерия до майка й. Така че-остави ме намира!...
Капитане!
Ернесто!
Ернесто!?
Манолито!?
Капитане! Капитане!
Пити, успокой се!
Капитане, там има гробище.
Ернесто! Откъде е тази кръв? Ранен ли си?
Няма нищо, драскотина.Нещастeн случай.
Твърде много кръв за една драскотина.
Какво стана?
Коя история да разкажа : дългата или кратката?
Дългата - скучна история за избраните и предателите.
Кратката - стреляха ми в лицето.
Докторе, Вие знаете ли?
Здравейте, господа!
Добро дошли в Льо Хау, последният хотел на света.
Имаш две перфорирани роговици и разкъсан цилиарен мускул на лявото око.
С помощта на кортикостероиди, можем да се опитаме да спасим дясното.
Но, Ернесто, възможно е и да останеш сляп.
Веднъж видях огромна вълна.
Много малко неща останаха, които не съм видял.
А виждал ли си някога небостъргач насред морето?
Защото в момента ние стоим точно срещу такъв.
Оттук идваше светлината.
Пусни ме.
Кажи на капитана, да завием на 80 градуса и да отплаваме оттук колкото се може по-бързо.
Защо трябва да отплаваме?
Пращаха ни сигнали, там има оцелели.
Вие слепи ли сте?
В света на водата този кораб е като бонбон в училище.
Ще убиват за него.
А Улисес? Синът ми?
Когато видяхме кораба ви, помислихме, че това е мираж.
Вече смятахме, че ще умрем тук.
Хулия, не сме сами, нали?
Гамбоа...
Докторе, бъдете така любезна
Разбира се.
Хулия!
Нека никой да не разбира за това,моля!Мм?
Ти чу ли ме?
Къде, по дяволите, е моят син?
Спокойно, Хулиан.
Не мисля, че това е необходимо.
Къде е Улисес?
Няма да повтарям!
Аз не исках. Пистолетът сам гръмна.
Наистина не исках.
Рамиро, всичко е наред.
Понякога стават и нещастни случаи.
Между нас да си остане, ще си простим това един на друг.
Та нали сме все още приятели, нали така?
Разбира се.
Точно това исках да чуя.
Сега не му е времето за разкаяние...защото сега трябва да станеш моите очи.
Разплащаме се.
Ти наигра ли се?
Зададох ти въпрос.
Все ми е едно, че тук има твои близки и съюзници.
Ясно?
Къде е Улисес?
Всичко прикючи ли?
Какво си направила този път?
Влюбих се.
Не по-малко отколкото аз...
Ние сме 193-ма - тези, които бяхме на горните етажи, когато водата нахлу.
Тук има хора от 20 различни страни.
Възрастни, 6 годишно момченце ..
И още - има бременно момиче в над 8-мия месец.
На кораба имаме лазарет.
Довечера ще получите всичко което ви е нужно.
Можем да осигурим транспорта между кораба и вашата сграда,подавайки сигнали.
Вие имате ли хранителни продукти?
Ами, имаме толкова, че да пийните и да отпразнувате това, че ни намерихте. Имаме и малко гориво.
Макар, че разполагаме с големи запаси- тук всичко е нормирано.
Наистина е трудно да се налови толкова, че да се нахранят всички.
Ледено е!
Как ме изплаши.
Какво?
Ако свалиш тези връзки - ще сочиш юг.
Нима!
Кой го казва- загорелия младеж, който проникна на кораба в стил-сауна.
Да!
И още -имам частнo парти с плодове...
Има ли там VIP вход за мен?
Да.
Да, разбира се че има, да.
Не, не, не , не.
На този кораб всички льжат Айноа.
Ти ... Аз ... Те.
И Улисес също.
Господа!
Госпожице!
Капитане! Днес е първият път, в който празнуваме каквото и да е било.
Днес слънцето грее, морето е спокойно, но преди седмица- за малко не се издавихме тук.
Тук не си почиваме.
Това е сграда, не почивка.
Тази сграда е затвор.
Разбира се, ние сме с вас.
Този хотел е нещото, което най-много прилича на земята, която търсихме в течение на няколко месеца.
Но за нас вашият кораб е начин да избягаме оттук.
Невъзможно е да вземем всички ви.
Не може да се качат толкова хора на "Звездата"
Няма ни място, ни препитание.
Няма да оцелеем и няколко седмици.
Също така и не знаем къде има земя.
Има един куп хора, на които няма да им хареса това, което говорите, капитане.
Те са отчаяни.
А хората в отчаяние, капитане, ...
извършват отчаяни постъпки.
Извинете.
И какво сега? Какво ще правим?
Трябва да бъдем внимателни, не знаем какви са тези хора.
Тео!
Ти почи щеше да им разкажеш.
Нужна ни е тяхната помощ. Те имат кораб, а ние - не.
И коя част от това, което каза капитана ти не разбра?
Ако те разберат, ще се качат на кораба и ще отплават.
А ние ще останем тук в тази проклета сграда!
Мм?
Ясно е какво трябва да се направи.
Но разбери, че ти не си този,
който ще вземе решение!
Ясно?
Ставайте!
Ето готови сме.
Готови сме да изпратим писмото?
Да.
Много ми е мъчно за нея и искам тя никога, никога да не забравя моето лице.
Готови?
Днес небето е прекрасно - безоблачно и безветрено.
Днес е пракрасно време за изпращане на писмо.
Така, че мама ще го получи и ще разбере, че ние никога няма да я забравим
и че тя завинаги ще остане част от семейството на капитана.
Броим до 3, нали?
Едно ...
Две ...
и ... три.
Това е нос,
това е кърма.
Тук е бакбордът, а вдясно - щирборд.
Дайте път на бременната.
Бебете не е много послушно.
Добре. Тук се храним,
а тук е лазарета, където Хулия ще ви приеме, ако имате температура или нещо ви ухапе.
Е, това значи, че на кораба няма никаква охрана.
Гледай какви конрапункти: 2 тук и 7 долу.
Ако ти разкажа нещо, нали няма да се сърдиш?
Не. Давай. Говори.
В писмото разказах на мама, че ти харесваш Хулия
и че сте заедно.
Оказва се, че си голяма клюкарка!
Бягай при Боби. Хайде!
Тате!
Какво?
Познавам този израз на лицето.
Какво става?
Ами ...
спомнях си, мислех ...
Искам Хулия да се омъжи за мен.
Ти какво мислиш?
Искаш от мен разрешение ли?
Да, дъще, моля те за разрешение, защото ние сме едно семейство
и защото вие имате право да участвате в това.
Е, Валерия вече ти каза.
Колко благословии са ти нужни?
Хайде върви. Предложи й да се омъжи за теб.
Предложи й сега!
Тате!
Предложи й!
Бягай!
Ще го направя, дъще.
Бягай.
Късмет!
Едно, две. Едно, две. Проверка на връзката.
Как се разбира дали си настинал?
Остави това Пити. Стетоскопа не е играчка.
Добре, оставям го.
Чуй, Паломарес.
Дай на мен да послушам малко вярата ти.
Защото в последно време ти си малко болен.
Пити, какъв човек си...
И когато вече си мисля, че няма нещо по-странно - идваш ти и ...
правиш това...
Добре, тръгвам да намеря Хулия.
Тя трябваше вече да е тук.
Ако някой дойде за преглед, нека да я почака.
Добре.
Аз дойдох за преглед.
Е, ако съм дошла твърде рано...
Имам някакъв шум тук.
А Вие лекар ли сте?
Лекар, лекар...
Доктор Пити.
Сега ще се заема с теб.
И не се притеснявай. Тук никой не идва рано.
Тук е отворено 24 часа в денонощието.
Seven Eleven здраве наричат този мед. пункт.
Е добре, влизай, влизай,
не стой там.
Добре, сега ще видим какъв е тоя шум.
Преглеждам, разбираш ли, хора...
Улисес.
Саломе е бременна.
Ще имаш брат.
Каква е тази физиономия?
Това не е лошо? Не.
Е, това е всичко.
Това е част от живота - пеленки, биберони ...
По дяволите, татко.
Това е добре. Това е добре, наистина.
Ще имам брат?
Но аз никога съм имал брат.
А аз никога не съм държал бебе в ръце.
За мен децата са като колело.
Трябва да се научим да караме заедно,нали?
Да, разбира се.
Майко мила!
А как е Саломе?
Всичко ли вече е разпределила?
Да.
Летните ваканции с мен, Рождество - с нея.
Мисля, че да.
Тя ме командва и за пушенето.
Не.
Не, е?
Де Ла Куадра не се предават. така, че ти ще бъдеш там.
На първа линия - двамата.
На първа линия.
Ти и аз.
Само гледай.
Детето ще ви събере отново заедно - точно.
Мога ли да ти дам съвет?
Като баща, но и като приятел също.
Никога нищо не крий.
Айноа.
защото между приятелите няма тайни.
Ако ти криеш твоя тайна, бъди готов да отидеш после по дяволите.
Или обратно. И не питай.
А ти пазиш голяма тайна от Айноа.
Добър вечер!
Здравей!
Вие ли сте Хулия Уилсон?
Да.
Доктора от кораба?
Да.
Добре.
Можете ли да кажете на моя внук, че няма да умра.
Разбира се.
Да видим очите ви.
Роговицата е добре.
Няма петна.
А сега пулса.
Пулсът също е в норма.
Кажете аааа...
Достатъчно.
Моята диагноза е - остават ви 50-60 години живот.
Твоят дядо има отлично здраве.
Е какво. Нали ти казах?
Благодаря, докторе!
Да, но мама и татко също така говореха, а след вълните - умряха.
Добре.
Те ме оставиха да се грижа за теб.
Кзаха ми: дядо Вентура, Ратон ...
Хулия.
Ще ми отделите ли една минутка?
Разбира се.
Най-накрая, Улисес!
Как са нещата с руския кораб?
Беше хубаво приключение с Айноа.
Играейки си на щастлива двойка.
Малко по-добре, отколкото ти-играейки си на сляпа кокошка.
Рамиро.
Ти се качи на "Полярна звезда" за нещо.
Надявам се, че Айноа никога няма да узнае за това.
Прави каквото искаш, Улисес.
Какво искаш в замяна на снимките?
Добре, ами ...
Какво?
Помните ли нашата първа среща?
Тази, на която бяхте скрили презерватив под салфетката?
Тази.
Незабравима.
Добре, ами ...
Вечерта когато се върнах в каютата си дадох обещание.
Обещах си, че когато намерим земя ще ми стигне смелост да Ви задам този въпрос.
Защото единственото, за което мислехме до сега - това беше земята ...
Не мога да чакам повече.
Хулия,
ще се омъжиш ли за мен?
Разбрах.
Извинете ме.
Ти си бил достатъчно смел на руския кораб,
за да разкажеш истината на Айноа?
Беше в албума на Айноа. Можеш да си я задържиш- имам много такива.
Тя те познава като храбър младеж.
Какво изключение.
Ти наистина ли искаш тези снимки?
Знаеш за сандък №33,
който държим в трюма?
Има още един сандък? Не може да бъде! В списъка 32-рия е последен.
Махни го оттук, така че никой да не види
и го откарай на руския кораб.
Защо е необходимо?
Има някакви уловки в този дяволски договор?
Няма никакви трикове. Разбери ме.Щях да го направя сам, но с разрушена роговица и разкъсан цилиарен мускул,
вече е малко по-трудно да го направя.
Защо искаш да се отървеш от предавателя?
Тук! Тук, скъпи, в пералното.
В пералното, Сало...
Какво става?
Една девойка ми е оставила писмо в калъфа на китарата.
Писмо?
Да.
Но аз не съм я забелязъл.
Тя иска да се запознае с мен.
Ще бъде облечена с бяла рокля.
Разговарял ли си с нея?
Не.
Значи вие не се познавате.
Не.
Не мога да говоря, когато свиря на китара.
Иначе се разконцентрирам
и греша акордите.
Ще ми позволиш ли да прочета писмото?
Разбира се.
Но тя ми намигна.
Беше ми приятно да те слушам как свириш на китара.
Не дойдох при теб, защото беше обкръжен от приятелителите си
и ме беше срам.
Но има нещо в твоя поглед, което ми показа, че има тръпка между нас.
На нея й харесва как свиря на китара.
И ми се иска тя да ми стане приятелка.
Какво мислиш за това, да се срещнем?
Ще бъда в 6ч. на най-горната тераса.
Да.
Ще бъда в бяла рокля.
Ще взема със себе си марбъл. На нея ще й хареса да играе марбъл.
И хвърчило.
Трябва да попитам Валерия.
На горната тераса ще полети добре, защото там е достатъчно ветровито.
Добре, ще видим.
Шум ... това го зная като "шум".
Аз не чувам...
Това повече прилича на божествена музика,
на лятна песен - там вътре.
Имаш бели дробове като гайда.
Е, не по звук, не ме разбирай погрешно, а по напор.
Имаш много напористо дихание.
Е, вече съм спокойна. Много благодаря.
Да се обличам ли?
Не. не, не. Още не.
Необходимо е да огледам и съседните зони.
Вдигни ръцете.
Аха. Много добре.
Боли ли?
Малко вдясно...
Да?
Удариха ме. Но нищо не забелязвам...
Реброто винаги е било предател.
Тук?
Не.
Малко по-нагоре.
Добре, пациентът винаги има право.
Е щом казва по-нагоре - значи по-нагоре.
Тук?
Още малко по-нагоре.
Малко по-нагоре ..
Но, Пити. Какво, по дяволите, правиш?
Къде е Хулия?
Откъде да знам, Сол! Още не е дошла. Какво е това?
Има контракции на всяка половин минута.
Хулия трябва да дойде.
Отивам да я намеря.
Пити, не тръгвай. Ясно?
Нямаме време.
Али, отиди в коридора.
Капитане!
Капитане, почакайте!
Капитане, моля Ви!
Искам да се извиня.
Не, Хулия ...
Да!
Вие ми предложихте брак, а аз пребледнях.
Този, който трябва да се извини - съм аз.
Много съжалявам.
Аз съм експерт в две неща: да предлагам ръката и сърцето си и да греша по отношение на Вас.
В последното съм майстор.
Така, че направете ми услуга - забравете за това.
Чуйте ме.
Капитане.
Ще тръгнете ли с мен ?
Ти и аз?
Напротив,вече месец съм в разногласие с Вас.
Само един опит.
Тео! Ако искаме да се избавим от капитана, трябва да пуснем асансьорите.
Той е вътре.
ОК, прието.
Пуснете асансьорите.
За кой етаж сте?
Капитане, намираме се в сграда насред океана, на 114 етажа, 100 от които са под водата.
Наистина ли мислите, че асансьора работи? Сериозно?
Единствено, което искам да Ви кажа, е това, че ми е нужно малко време за да Ви отговоря.
Вие ме хванахте неподготвена.
Това е първият път, в който ми предлагат такова нещо.
Преди никой не ми е предлагал брак.
За съжаление, единствената нощ прекарана с Вас.. във Вашата каюта, аз бях в карирана пижама.
И ние все още продължаваме да си говорим на Вие.
Аз Ви предложих да се омъжите за мен, а Вие...., а ти.. се поколеба.
Това е отговора.
Има 3 въпроса, по които се колебая-
целувки,
женитба
и да имаме дете.
Значи в тези 3 случая, съмнението значи "Не".
Винаги.
Дадено.
Напред.
Давайте.
Е, значи все пак работи.
Колко странно.
Вие натиснахте за нагоре, нали?
Но се спускаме.
Не отговаря.
Тези етажи са под водата.
Защо искаш да се отървеш от предавателя?
Предавателят - един от начините да подаваш сигнали като маяк.
Той позволява на кораба винаги да е в зона на виждане.
Те правят снимки или ни наблюдават - а?
Наблюдение. Това позволи на хората на Леонор да ни открият
и да убият онази девойка,
и да заплашват Айноа.
И това позволи да ни намерят посред нощ и да отвлекат Барбуха и баща ти.
Защото ако този предавател работи - ние сме мъртви.
Ако го занесем на руския кораб, те ще преследват призрак.
А ние ще се скрием.
Възможно е да не си толкова лош човек, Улисес.
Добре. Възможно е и да спре в даден момент.
А ако не спре?
За начало, поговорихме си.
Всичко в ред ли е, Хулия?
Да!
Да, добре съм.
Но защо работи асансьор, който отива под водата?
Не знам.
Възможно е да го използват да се качват и слизат до връха.
За да се качат няколко етажа? Не мисля.
А ако това не е случайно??
Ако ни заключиха тук, за да завладеят кораба?
Мисля, че имаме по-сериозни проблеми . Рикардо!
Какво става?
Потъваме.
Но какво е това?
Вече ти казах, това е изненада.
Ела тук.
Ох, моля ти се.
Колко тежиш!
Готова ли си?
Сигурна ли си?
Да.
Добре.
Едно!
Две...
и три.
Давай. Няколко думи.
Изключи това.
Това е мама.
Поздрави камерата.
Това е мама!
Привет!
Добре. Ще предам двоен привет.
Въпреки, че това го няма на снимката - тук има двама човека.
А знаеш ли кой е там вътре?
Кой?
Ти.
Това сте ти и мама.
Валерия, знай че твоят татко, сестра ти и аз те очакваме.
За да не забравиш нейната усмивка,
нито това как ти говореше,
нито това, как силно те обичаше.
Въпреки, че все още те нямаше.
И въпреки, че вече я няма - тя продължава да те обича.
Хайде, помогни ми.
Добре. Дишай спокойно.
Пити, помогни ни.
Дръж.
Да ги сложим.
Пити, къде се каниш да ходиш?
Къде отивам ли Сол? Какво значи къде отивам?
Да търся Хулия! Тя е доктор.
Сол, къде да отивам...
Не мърдай,чу ли?
Той не е ли доктор?
Да, но ...
Не.
Аз не съм никакъв доктор.
Аз съм просто идиот.
Съжалявам.
Сол, наистина ли искаш да ти помогна?
Игрички? Игрички? Отново всичко ще проваля?
Предавам се. Сол, предавам се. Отново всичко да проваля. Предавам се.
Пити,
в света се раждат сто хиляди деца в минута.
Но всичко това приключи.
Това дете ще бъде единствено.
Без кошче, без баби, които да му донесат цветя...
Пити, тук няма никой - само ние тримата.
И ако ти избереш ...
Моля.
Забрави за срещите, за девойката, за хвърчилото и за това писмо.
Когато приключиш тук - ще те чакам в кухнята. Там те чака много работа.Сгъвай!
Сгъвай!
Но защо трябва да забравя?
Защото хората не си определят срещи с непознати хора, например.
Сгъвай!
Но отначало всички хора са непознати.
Когато се качихме на "Звездата" - никого не познавах.
А сега всички са ми приятели.
Е, струва ми се, че имаш достатъчно приятели!
Или имаш нужда от повече?
И не забравяй за това, че аз ти нареждам! Ти си поверен на мен!
Ако ти кажа, че няма да отидеш- не отиваш. И точка.
Това е заради балончето?
Затова, че съм такъв?
Затова ти не искаш да бъда приятел с това момиче?
Защото смяташ, че тя ще ме помисли за глупак?
Не, мили мой.
Ела тук.
Не забравяй, че твоето балонче предотвратява всичко което ти би искал да направиш.
Затова ти си най-добрият и най-умният на кораба,
в сградата и на целия свят.
Не можеш да отидеш, защото имаме много работа.
Аз не мога да се справя сама. Нужен си ми.
След това ще имаме време да си поиграем с хвърчилото.
И да се сприятеляваме.
Разбираш ли, миличък?
Добре.
Разбирам.
Ще се видим в кухнята, нали?
Не ми казвай, че се каниш да избягаш на руския кораб.
Защото вече веднъж те последвах.
Но два пъти смятам, че е прекалено.
Разбира се - прекалено.
Нощем без одеало вече е хладно, клюкарке!
Какво? Всички одеала са преброени, а ти се качи на кораба като "скрита лимонка".
Добре, добре ... и какво? ... Значи ние - "скритите лимонки" нямаме право нито на креват, нито на храна, нито на приятелка?
Улисес,
Какво?
Защо се качи на "Полярна звезда"?
Нима не знаеш? За да намеря баща си.
Да.
Работата е там, че всички ние получихме стипендия, без да сме я искали.
Разкрихме го случайно.
Хулия съхранява досиетата на всички.
Не знам. Изглежда сякаш всички сме подбрани по някаква причина и ни събраха заедно на този кораб.
Но там имаше и данни за теб.
За мен... Е, Хулия ми направи тестове и анализи като на всички.
Не.
Изследвания от едно време,
от детството ти.
Но аз не разбирам,Улисес, не разбирам... Ако ...
Ако ти се промъкна на кораба скришом, то откъде има твоите изследвания.
След като не е знаела, че ще се появиш на този кораб.
Ей! Някой знае ли къде е Хулия?
Никой не я е виждал.
Не.Беше с баща ми в сградата. Трябваше вече да са се върнали.
Не, няма я тук. Намерете я - спешно.
В лазарета едно момиче съвсем скоро ще роди.
Хайде!
Блокирани са.
Не се притеснявайте - ще ни намерят.
След 5 минути ще забележат отсъствието ни - и ще почнат да ни търсят.
Прав сте.
Когато ми предложихте да се омъжа за Вас - аз се поколебах.
Но толкова пъти съм мечтала за това ...
Какъв ще е денят, в който някой ще ми предложи ...
Но не съм си представяла, че това ще стане по този начин.
Е, аз Ви предложих в тази сграда, в ден пълен с изненади ...
Вие ми предложихте брак.
Разбира се - аз се поколебах,
защото ...
По Вашата логика, колко време трябва за размисъл? Секунда?Секунда и половина?
Трябва да ни открият преди водата да се надигне.
Погледни...
От 10 минути сме тук, а водата вече се надигна с 40 сантиметра.
Колко време ни остава?
Ако не ни измъкнат до 30 минути - ще се удавим.
Барбуха.
Последният сандък, миличък.
Барбуха?
Саломе.
Знам, че когато прочетеш това писмо- ще ми се разсърдиш.
Сало, аз винаги ти помагам във всичко,
но въпреки, че досега съм ти казвал, че разбирам, то... аз не разбирам.
Аз не разбирам.
Не разбирам какво лошо има в това, че ще имам нова приятелка.
Ти винаги казваш, че нямаш достатъчно приятели.
Рамиро ...
В момента има ли много хора в столовата.
Това са хора от сградата.
Събрали са се за медицински преглед.
Държат се спокойно и много тихо.
Колко са?
10. И какво?
Ще се върна скоро - обещавам ти.
Взех със себе си китарата, хвърчилото и 2 дъвки, които пазех за рождения си ден.
Въпреки, че не обичам кисели бонбони, ще занеса.
Когато се върна, за да ми простиш,
обещавам да мия чиниите и да оставям тенджерите на местата им ,
защото ти винаги казваш, че бродещите музиканти са гладни.
Целувам те.
Барбуха
Поправи ме, ако греша.
Те имат радиостанция.
Двама от тях слизат по стълбата, която води към каютите.
Един стои на капитанския мостик.
Втори - в клуба.
И двама слизат по стълбата за кухнята.
Откъде знаеш?
Ти не се тревожиш за това, че някой може да те нарани, миличък.
Ти не заслужаваш това.
Гамбоа, какво става?
Имай търпение и не се отделяй от мен.
Не прави резки движения.
И ще става каквото ще става.
Не прави никакви глупости.
Всички млъкнете!
Тишина!
Не искам тук даже муха да бръмне!
Ще направим това бързо и лесно.
Така, че ако никой не се държи като герой- никой няма да бъде ранен.
Ясно?
Али?
Долу.
Така ми харесва.
Казах ли ти аз?
В света на водата корабът изглежда много апетитно.
По дяволите!
Сега това е съвсем официално:
Пити и секса окончателно се разделят.
Сол, то се вижда.
Подава се.
Вижда се.
Продължавай, всичко е наред.
Но как ще излезе, Сол? Оттук няма да излезе и грейпфурт.
То не се побира.
Не е достатъчно, Сол.
Едно, две и три.
Ай. Всичко е наред. Всичко е наред!
Едно, две и три.
Давайте. Много добре, много добре.
Още веднъж.
Едно, две и три.
Ай, ай. Добре.
сърдиш ли ми се, Сало?
Не, скъпи.
Не ти се сърдя.
Сам ли си?
Дойде ли твоята приятелка?
Да, дойде.
Казва се Суса.
Играхме си с хвърчилото.
При нея летеше по-добре, отколкото при мен.
Но ...
тя не харесва кисели бонбони.
Все още имам две дъвки за моя рожден ден.
Но ние добре си прекарахме времето.
Тя бързо си замина, защото имаше много работа.
Но ние добре си прекарахме заедно.
Много се радвам, миличък.
Тя ще дойде ли пак?
За това не сме си говорили.
Но мисля, че да.
Тя винаги идва тук, въпреки че има други приятели.
Аз също имам.
Искаш ли да пуснеш с мен хвърчилото?
Да.
Да, искам да пусна хвърчилото с теб.
И искам да играя на марбъл с теб.
И на мен много ми харесват киселите бонбони.
Дръж.
Ще я изядем?
Ще я изядем.
Много вкусно.
Мирно. Тук! Ръцете горе! Не си и помисляй да правиш глупости!
И нищо няма да се случи.
Ясно?
Ето така ми харесва.
Всички трябва да се съберете в столовата!
Да видим...
Дойдохте тук да помогнете ли? Не. Значи ще трябва да почакате.
Защото има още някой, който трябва да се появи на белия свят.
Тук се ражда. Ясно?
Давай. Спокойно.Справяш се много добре.
Всичко е наред. Бъди спокойна.
Давайте.
Едно, две и три.
Добре. Тогава ..
Този багаж нагоре.
Извинявай.
Търсиш ли някого?
Да.
Да. Търся ... Хулия Уилсън.
Докторката от кораба.
Казаха ми, че са я видели,да говорис баща ми в асансьора. И не знам къде е.
"в асансьора"?
Да.
В асансьора.
По дяволите!
Чуй ме.
Изненада!
Асансьорът трябваше да бъде на този етаж.
Е, някой може да се е спуснал? Какъв е проблема?
Проблема е в това, че той трябваше да е изключен.
Този етаж се намира под водата.
Да тръгваме.
Чуй ме внимателно какво ще ти кажа. Защото няма да повтарям.
Ще се обадиш по радиото! Ще дадеш команда за вдигане на котва и отплаване на кораба!
Ясно?
Не мога да направя това без заповед на капитана.
Капитана?
Той малко поостана долу.
Повтарям. Казах ти, да дадеш команда за отплаване на този проклет кораб.
Вие не ме разбрахте. Все едно е какво ще кажа по радиото. Никой няма да мръдне кораба от мястото му, ако това не е заповед на капитана.
Много добре, много добре. За последен път.
Последно!Излиза.
Али!
Дръж!
Светът отиде по дяволите. Планетата потъна. Но живота продължава.
Добре ли си?
Да.
Ти вече отказа веднъж.
Гледай...
Следващият.
Следва продължение ...
С помощта на тази раковина може да се чуе какво си говорят мъртвите.
Баща ти е заключен неслучайно!
Неговото похищение - това е единственият начин за измъкване от тази сграда!
Някой от "Полярна Звезда", чувате ли ме?
Айноа?
Аз съм Естела.
Била ли си тук преди?
Това не е твоя работа, Вилма.
Няма място, където той да не ни намери!
Кълна се, че баща ти няма да ти навреди повече никога.
Казвам се Роберто, Роберто Шнайдер.
А аз - Улисес.
Гармендия...
Те се опитват да завладеят кораба!
Какво става тук?
Даже и не си си помисляй!
Всеки път ние потъваме все по-бързо.