Докладите на Хедър
Да вървим, приятелче.
Еха! Уау!
Яко. Уау!
-Бива си го.
В предишния епизод...
Няма да повярвате какво намерих!
Асртид,ревнува от красивата.
Всичко ще бъде наред. Считай Бърк за свой дом.
Не мисля, че трябва да й показваме всичките си тайни свързани с драконите.
-Всичко е наред,Астрид. -Ето те.
Какво научи за драконите?
Имат книга.
В нея има всичко което Алвин някога се е надявал да научи
за това как да контролира дракон.
-Не разсъждаваш трезво. -Наистина ли ? Аз?
Изгнанниците могат да ни нападнат всеки момент!
Книгата е у Алвин.
Можеш да избягаш от килията си колкото пъти искаш,
но няма да напуснеш острова.
Откажи се, Хедър. Имаме дракони.
Астрид,трябва да стигна до острова на Изгнанниците.
-Обзалагам се, че трябва. -Не разбираш.
-Алвин държи родителите ми! -Така ли?
Какво стана с пиратите?
Никога не е имало пирати.Измислих си ги.
Но трябваше. Трябваше да ми вярвате.
Познай какво. Не вече не ти вярваме.
-Това ли е Книгата? -Така изглежда.
Сега въпросът е..
как да я вземем?
Ако разполагахме с Книгата за драконите можеше да прочетем как да действаме.
Онзи книга ли имаш предвид?
-О,вярно. -Едрото,умно момче от Бърк
язди един от тези... те са много нежни.
Ами върви му я вземи.
Какво чакаш? Това е само един малък дракон.Върви!
Здравей,Драконче. Ако нямаш нищо против,
ще взема Книгата за малко.
Ее.Това не проработи. Кой следва?
Не ме гледай.
Хей, това беше малко по - близко.
Стига си хленчил, Рибоног.
Престани Стига си плакал.
Добра работа, момчета. Но запомнете,
Навлеците няма да идват един по един.
Не е нужно да ни напомняш и така сме достатъчно нервни.
Помнете, ще имаме само един опит
да си върнем Книгата на Драконите.
Нима нямам ясна представа за стреса?
Много рано, Сморкал, трябва да сработим всичко.
Не е заради мен, а заради тях. Ох, съжалявам!
Да, все още работи безпроблемно.
Не можеш ли да го успокоиш?
Може би, някога.
Открих това една вчера.
Харесва му. Чакай, чакай.
Харесва му, рогата да му опират в земята?
На него също му харесва. И на мен.
О, да. Само донякъде ми харесва.
Меката кал. Може ли привършваме с това?
Може цяла армия да ни нападне.
Какво пък, ние ги очакваме.
Улучи ги! Шипове, Буреносец, сега!
Това е нещо като изпратена бележка.
Това работи отлично.
Знаеш, че тези тренировки са успешни, когато книгата е тук.
Алвин няма да ни я даде просто така.
Не, но може Алвин да я даде на Хедър.
Мисля, че Астрид пак е яла драконови шипове.
Ох, защо винаги се биеш.
Това не е насилие, това е общуване.
Значи ти предлагаш да освободим Хедър?
Донякъде. Да, драконови шипове.
Какво имаш на шлема си? Лава.
Клас Громели. Можеш да прочетеш за тях...
Хм, това е много интересно.
Трябва да го видя, за да повярвам. Къде е момичето?
Хванаха я. След като падна.
Никак не и върви.
Но дай да пробваме това, може ли да се получи?
Това, това ще се получи, нали?
Защото ако не се получи,
Алвин ще узнае всички драконови тайни.
А ако Алвин разбере драконовите тайни...
Рибоног, ще се получи, чуй, така и ще стане...
Хедър! Хвани я!
Има даже рима.
Трябваше да останеш ...
В клетката си. Колко пъти да ти повтарям.
Това съм аз, овча главо!
Ехаа. Уау!
Съжалявам, Астрид! Не беше убедително.
И аз бих казала така.
Уверена ли си в това? Не, но това е единствения ни шанс.
Ще те прикриваме от високо.
Не ми е нужно прикритие. За всеки случай.
Знаеш, че така се чувствам по-спокоен.
Добре, Бъди ми тогава в полезрението.
Ако Алвин те забележи, всичко е свършено.
Не се безпокой, просто вземи книгата и се измъквай оттук.
Ще те чакаме.
Хей, Астрид... пази се.
Има ли някой гладен тук?
Имаме страхотна зелева супа. Мноооого вкусна.
Ох, не отново. Стоик ще ме убие!
Лошо, лоооошо.
Съжалявам, Ведрик.
Но аз трябва да се върна на острова и нищо не може да ме спре.
Охаа!
Мислехме, че са те хванали. Така беше, но избягах.
Приятно ми е да те видя цяла и невредима.
Избавете се от нея! Какво?
Вече не си ни нужна. Почакай, Дивако!
Нужна съм ви ще го докажа.
Нали книгата е у вас?
Следих ги и се учих от тях.
Вярвай ми, тази книга е ценна,
ако знаеш как да я използваш.
Никога не плашете спящия дракон.
Това съм аз, малката...
твоята стара приятелка Хедър.
Двете ще отидем на една разходка сега.
Просто...просто ще ти сложа седлото.
Съжалявам, момиче... нямам пилешко.
Видя ли, не беше трудно.
Браво, добро момиче.
Не беше трудно. Сега да отидем и да намерим Астрид.
Хайде момиче. Давай Буреносец.
Еха, давай!
Искам всичко да се запише, както се казва.
Не съм сигурен за този план, Хикъп.
Ако имаш друг, слушам те.
Мислех си, че кацането на местата за гнездене на драконите
ще възбуди твърде много Дебеланка.
Наистина ли?
А как ще се почувства от огнените стрели и катапултите?
И тях не ги обича много.
Не думай... Кажи ми, Рибоног,
когато стигнем до там, просто се отпусни
и позволи на драконите да си свършат работата.
Ама вие наистина си нямате идея
какво могат да направят стадо разярени дракони.
Знаеш ли кое е по-страшно? Горящи стрели, катапулти...
И диви дракони. И диви дракони.
Това сте и вие тримата.
Струва ми се, че това е само за мен.
Не е толкова просто, Алвин.
Ако има нещо, което вече знам.
това е, че хората казват това, което ще им запази живота.
Така ли е, Дивако? Както винаги, Алвин.
Видя ли? Сега, ти казваш, че си ми нужна
за да ми обясниш, какво има в книгата и правилно да я използвам.
Казвам, че е нищо друго освен хитрост. Добре, пробвай тогава.
Чу ли момичето?
Да, добре.
Изглежда много лесно. Уф, що за дракон е това?
Това е Смъртоносния Надър. Да ти кажа ли страницата?
Не, не, намерих я.
Смъртоносния Надър.
Обичат да се чистят, уверени са в себе си, постоянно се чистят.
Добре, ще заложим на суетата му.
Е, добре, ти явно си добро момиче.
Или може би си красиво момче?
Кой може да каже?
Както ти казах, книгата може да те обърка, Алвин?
Виждаш ли това, Рибоног?
Още си цял, няма за какво да се безпокоиш.
За това ли говориш?
Пичове, помнете, следвайте плана, макар и да е безумен.
Безумен? Харесва ми безумието.Ще го направим.
Почакайте. Повтори ми отново плана.
Сега! Огън!
Страхотно. Да, направихме го.
Глупави дракони.
Просто пусни рибата, а аз ще те хвана.
Не, това е обяда ми. Сега.
Какво искаш още? Книгата - нужна ми е.
Не помня всичко в нея.
Моля те да е Надъра. Моля те да е Надъра.
Ох, чудесно.
Е, чакам.
Добре, голямо момче. само ти и аз сме.
Добре, да проверим нещо от списъка.
Какво ще кажеш за директен подход?
Малката Хедър е по-решителна отколкото си мислех.
Това моите войници вече го пробваха.
Трябва да направиш нещо по-добро.
За първи път с имечтая Сморкал да беше тук.
Какво пък, това беше края.
Чакай. Виж това.
Тези неща не действат.
Какво?
Казах ти, че знае какво да направи.
Точно така. Каза го.
Какво ще кажеш да се махаме от тук?
Отиваш ли някъде, Хедър?
Колкото е възможно по-далеко от тук.
Без родителите си?
Родителите? Тя е казвала истината?
Доколкото разбирам мога да ги разменя за книгата.
Или можеш да си тръгнеш и аз да ги убия.
Ку-ку!
Какво правиш?
Ку-ку!
Това е нашия сигнал.
Пичове, не трябва да даваме сигнал в момента.
Астрид ще го направи. Вече говорихме за това.
Както и за други въпроси. Така или иначе тя закъснява с час.
Не трябваше да я пускаме.
Алвин сигурно е разбрал какво става и...
Маскировката и не струва. Казах ви това.
Пичове, ще си дойде. Та това е Астрид!
Добре, дай ми я. -Първо ми ги прати!
Добре. Вървете.
Мамо! Татко!
Аз съм приятел на Хедър. Тук съм за да помогна.
Осъзнаваш, че никога няма да те пусна
от тук с тази книга? -Без майтап?
Когато ви кажа, залегнете на земята.
Ще стане много горещо.
Хедър. Чакам.
Сега!
Съжалявам, момче.
Хедър, Хедър, Хедър...
Или всъщност си...?
Ето я Астрид. - Кой е с нея?
Не знам.
Но това е сигналът.
Окей, да вървим приятел. Ние сме!
Кои са тези? - Родителите на Хедър.
Казвала е истината. Да се придържаме към плана.
Ей! Ето ги, дръжте ги!
Е, Хълцук. Обзалагам се, че си изненадан да ме видиш.
Ее, въщност не.
Тук живееш, нали?
Ей, спокойно приятел. Изглежда този път той ни пипна.
Знаеш ли, Хълцук, с тази книга,
твоите познания за драконите и моите знания за войната,
можем да направим страхотен екип. Как ти звучи това?
Мм, откачено, побъркано, налудничаво, глупаво.
Добре тогава. Просто ще се съгласим, че не сме съгласни.
Ти си умно момче, Хълцук.
Знаеш, че не мога да те пусна от острова.
А ти си един умен Варварин- убиец, алвин.
Знаеш, че имам по- добър план от този.
Така ли?
Сега! Сега!
Помощ, помощ! Това не беше част от плана, Хълцук.
Хванете го!
Внимавай!
Много са!
Опа, опа, опаа!
Никога няма да се измъкнем от тук!
Това да не е...? - Даа!
- Хедър! - Буря!
Какво? Хедър?
Съжалявам, че не ти повярвах.
Няма проблеми. Аз също не бих си повярвала.
Сега да вземем родителите ти.
Мамо, татко, дръжте се!
Добре момчета, както го упражнявахме.
Ръфнът, прикривай ме! - Време беше.
Обичам тази част. Задръж...
Рибоног, внимавай!
Оо, добро хващане момиче. Лава залп!
- Точно така, Мийтлъг! - Йее!
Сега, Снотлоут!
Дръж го!
Усещате ли жегата момчета? Понеже аз сигурно я усещам.
Чудесна работа банда. Да изчезваме.
Измъкват се, спрете ги!
Не трябва ли да го изпробваме първо?
Защо, ти малък...
Астрид!
Предай се или ще...
Ее, знаеш останалото.
Направи го друже.
Хълцук, не стреляй!
- Кой е това? - Просто нов приятел.
Видя ли това?
Драконът се върна за нея. Той я защити.
Свързан е с нея. Трябва да си върнем тази книга, Алвин.
Трябва ни повече от книгата.
Трябва ни това момче.
Не мога да ти се отблагодаря достатъчно... особено на теб, Астрид.
Ти изложи своя живот заради нас и аз няма да го забравя.
Ще ми липсваш.
И двамата.
Хмм, кой знае?
Може би ще се видим отново някога.
- Може би. - Само ми обещай нещо...
Ако отново ти трябва помощ, ще се обадиш.
Да, обещавам.
Откакто драконите се появиха в Бърк,
се научихме да очакваме неочакваното.
Пиши ми.
Но понякога,
нещо или някой се намира да ни изненада.
И когато това стане, някак си ти е гадно да го видиш да си отива.
sync & correction by f1nc0 ~ addic7ed.com ~