Кажи ми музо от какъв източник ги познаваш.
О!
Няма нищо. Просто одраскване от котка.
Одрасквали са ме милион пъти.
Няма да ходя на лекар заради драскотина.
Животът ти може да е в опасност.
Ник, това е нелепо.
Ти не разбираш каква е тя.
Каква е?
Тя е атрактивна, успешна жена.
Ти спаси живота и веднъж.
Защо внезапно се настрои срещу нея?
И какво не ми казваш?
Да не би да имаш връзка с нея?
-Не. -Тогава какъв е проблемът?
Тя е вещица, разбра ли?
Не знаеш какво става тук.
Трябва да идеш на лекар.
Добро утро.
Вече си пазарувал?
Можеш да се обзаложиш. На открития пазар в парка.
Истинският епикуреец винаги пазарува,
докато фермерите изваждат стоката.
Хей, какво ще правиш за вечеря?
Зависи дали ще имам работа. Защо?
Ами, взех перфектни вегитариански пържоли.
Ако знам кога ще се върнеш, ще размразя една допълнително.
Вегитариански пържоли? - Перфектни са.
Нали знаеш, храна без жестокост.
Как мога да ти откажа?
Добре. - Ханк, върнал си се?
Да. Тръгвам.
Ще се срещнем в кафенето на Фулър.
Чудесно.
Просто нямам търпение за тези вегитариански пържоли.
Точно в осем.
Добре.
Какво се е случило със теб?
Спускане с въже в Кауаи.
Приземих се малко по-ентусиазирано
и си скъсах ахилеса.
Човече, какво каза докторът?
Беше непреклонен.
"Нека партньора ти върши цялата работа."
Все едно, че не го правя и досега.
Спускал си се с въже сам?
Ами, не точно.
Помниш ли Надин? Бившата ти жена Надин?
Да, бях с нея.
Беше нещо като експеримент.
Все още имаме много общи неща.
Не го очаквах.
Да, знам. Нито пък аз.
Ъм, какво изпуснах?
Обичайното.
Дяволът. Няколко извънземни.
Да.
Не мисля, че това е престрелка.
Не. Ти тръгвай. Ще се обадя.
Полиция! Пуснете ме да мина!
Мърдай!
-Ти ме обичаш. -Върви, Антон!
Клои, трябва да се махнем от тук сега.
Сега! Хайде, скъпа.
Антон, моля те.
Ти си моя, Клое.
Не! Антон махни се от мен!
Остави я!
Махай се!
Клои!
Бъркхард е, преследвам пеш
въоръжен заподозрян в книжарница Нолън
на северозападна първа и Дейвис.
ох!
Чух, че заподозряния е скочил в реката.
-Жив или мъртав? -Не знам.
Но ако е излязъл, не съм го видял.
Отново гледаш по онзи начин.
Той е същество. - Значи още може да е под водата.
Може би.
Водолазите в момента го търсят.
Значи това е жертвата? Евън Чийлдс?
Да, той е писател. Това е подписаната му книга.
Ами момичето? Мисля, че тя познава стрелеца.
Познава го.
Според нея, и под "нея" имам в предвид.
Клои Седжуик, на 30 години, приятелка на жертвата.
Тя каза, че името на стрелеца е Антон Коле.
Ще претърсим дома му.
Тя каза ли откъде го познава?
Е, той е нейният бивш приятел.
Значи говорим за престъпление от страст.
-Бих предположил. -Добре.
Да идем да поговорим с нея.
Последвай ме.
От колко дълго познавате Антон Коле?
Ъх, малко повече от две години.
Ние...ние скъсахме преди 6 месеца.
Тогава ли започнахте да се виждате със г-н Чайлдс?
Да, предполагам.
Виждали ли сте със двамата едновременно?
Не, аз не правя така.
Антон, той просто... той нямаше да остави нещата така.
Той продължаваше да се обажда и да иска да се съберем отново.
И тогава, Евън започна да се държи доста разстроено.
И тогава Антон започва да се появява у дома
казвайки, че Евън не е достатъчно добър за мен,
но той беше.
Докладвахте ли това на полицията?
Вие не разбирате.
Защо не ни обясниш?
Това ще прозвучи ужасно,
но момчетата си падат по мен много лесно
и когато го направят, те просто... не могат да се спрат
и могат да се държат много собственически.
Не искам да звуча самолюбиво.
Но така стоят нещата.
Ако не бяхте вие...
Той щеше да ме убие.
Благодаря.
Ъх....
Всичко ще бъде наред.
Но вие още не сте го намерили.
Е, не още, но ще сложим полицай
пред дома ви, докато го направим.
Ако той се свърже със вас, обадете ми се.
Ще я миеш ли тази ръка?
За какво говориш?
Остави ме на мира.
Имаме 20 в дома на Антон
таванско на югоизток.
Той беше такава нежна душа и толкова талантлив.
Скъса с приятелката си и това го разтърси.
И след това го държеше в себе си.
Когато се е качвал, за какво си говорихте?
Предимно за изкуство и Клои, неговата приятелка.
Казваше, че е неговото вдъхновение.
Смятах това за много романтично.
Но мисля, че и отдаваше прекалено големи заслуги.
Предполагам, това е любовта, нали?
Благодарим за вашата помощ. Ще огледаме наоколо.
Е, извикайте ме, ако ви трябвам. Ще съм долу.
Издирващият екип току що докладва.
Тялото на Антон не е намерено.
Не означава, че не е някъде надолу по реката.
Но ... Това "но" ме плаши.
Чисто е!
По мое скромно мнение, изглежда този тип
е бил обсебен
и може би малко е загубил има си по г-жа Седжуик.
Мислиш ли?
Интересно, стилът му варира
от импресионизъм до насилие.
По-добре погледни това.
Пресъздал е престъпление от страст.
Предполагам, че това доказва, че е било умишлено.
-Джулиет! -Ник!
Радвам се, че те открих.
Да, тъкмо разследваме случай.
О, съжалявам.
Ще ти отнема само секунда.
Може би ще ти се стори несвързано,
но защо не дойдеш днес на вечеря?
добре, разбира се. Проблем ли има?
Не, не ... изобщо.
Просто си мислех, че би било хубаво да си поговорим.
Добре. По кое време?
-Към 8:00? -Добре.
8:00. До тогава.
Чудесно. Ще се видим тогава.
Имаш планове с Жулиет?
Да, предполагам вечеря.
Значи нещата се подобряват?
Ако е така, то никой не ми е казал.
Ник.
-Да? -Да вървим.
Sync & corrections by wilson0804 www.Addic7ed.com
Имам час при физиотерапевт.
Ще се чуем след това.
Това Антон ли е?
Да.
Не го огледах добре,
но до голяма степен това е каквото видях преди той да избяга.
Щеше ми се да можем да го пуснем през системата.
Не съм сигурен че, това ще помогне.
Кажи здравей на Джулиет.
Надявам се вечерята да мине добре.
Да, аз също.
Хей, детективе.
-Някакви проблеми? -Не.
Тя е вътре. Никой не е влизал или излизал.
-Кой е? -Детектив Бъркхарт.
Всичко е наред. Можеш да отвориш вратата.
Съжалявам, че ви безпокоя.
Просто трябваше да направя малко проследяване.
Влизай
Нека само се облека.
-Добър вечер. -Хей, Монро, това е Джулиет.
Джулиет! Как си?
Доста добре. Приготвям малка вечеря.
Да, аз също.
Слушай, причината да ти се обадя е, че искам да говоря с теб
преди Ник да дойде тук.
Ник ще дойде у вас?
-Да, правя вечеря за него. -Чакай.
Правиш вечеря за теб и Ник?
Да.
Исках да поговоря с него
за някои неща, които се случиха напоследък.
И мислех че вечеря би било...
е, това не е важно.
Но преди да дойде тук, Аз..
исках да знам дали ти е казал нещо
за взаимоотношенията ни или..
Нашите с теб? Не, нашите с Ник.
Аз просто... Малко съм нервна.
Искаше ми се да знаех какво изпитва.
Ами чакаше
нещо такова да се случи от доста дълго време.
Така, че предполагам ще трябва
да видиш накъде отиват нещата.
Да, прав си. Прав си.
Благодаря ти... точно това имах нужда да чуя.
Благодаря ти Монро. Успех.
Мерси. Чао.
Съжалявам, че те накарах да чакаш.
За какво искаше да говорим?
Не сме намерили Антон все още.
Значи е още жив.
Предполагаме че е.
Не трябваше да изминаваш целия този път,
за да ми го кажеш... можеше просто да се обадиш.
Не за това съм тук.
Виждала ли си някога това?
Не.
Антон го е нарисувал. Знам.
Изглежда сякаш Антон
е планирал това отдавна.
Намерихме това на неговия таван.
Кога за последно си била там?
Преди няколко месеца
Била си предмет на доста от картините му.
Позирала си му? Да.
Но съм го правила и за други.
От тях имам всички тези картини.
Никога не бих могла да си го позволя по друг начин.
Значи си падаш по художници?
Падам си по хора, които виждат света различно.
Вдъхновявам ги.
Нима? Как?
Трудно е за обяснение.
Защо не опиташ?
Добре.
Ето така започва,
но никога не свършва.
Това просто е нещо, което се случва.
Не може да се контролира.
Не трябва да бъде контролирано.
Не принуждавам никого да е с мен.
Те ме искат, имат нужда от мен.
Това не винаги свършва добре.
Много велики художници
са умрели млади, сприхави и почти загубили ума си.
Но се съмнявам, че някой от тях би заменил славата си
със скучен и дълъг живот.
Как ги избираш?
Мисля, че е заради таланта
порива, страстта,
това, което усещам и в теб.
Не съм художник.
Може би все още не знаеш.
Има нещо дълбоко в теб, което е наистина силно.
Не знам какво е, но съм се насочила към него.
Това плаши ли те?
- Трябва ли? - Само ти можеш да си отговориш.
Какво те плаши?
Какво може да стане ако останеш.
Не трябва да го правя.
- Няма да те нараня. - Знам какво си.
Виж, беше грешка, ясно?
Трябва да си ходиш. Кло тук съм, за да ти помогна.
Не трябва да се страхуваш от мен.
Бъркхарт.
Нямаше ли да ходиш на вечеря с Джулиет.
- Монро? - Да.
С две размразени вегетариански пържоли.
Спомни ли за вечерята?
О боже мой.
Трябваше да съм при Жулиет.
Да. Тя се обади.
Когато започнах да си мисля,
че няма да се появиш
освен ако не планираш да имаш две вечери тази вечер.
По средата на разследване съм.
Ще ти звънна по-късно. Добре.
Трябва да тръгвам.
Заключи вратата след мен.
Съжалявам, закъснях.
Започнах да се тревожа,
помислих, че си размислил.
Не, просто помагах за един случай.
Това е добре. Ъм, аз просто се радвам, че си тук.
Влез.
Мястото изглежда страхотно.
Не съм променила нищо.
Вечерята изстина,
ще я претопля.
Е...
За какво искаш да говориш с мен?
Ох.
Направо към въпроса. Добре.
Няма причина да не минем към него.
Знам, че не бях до теб.
Но нещата започнаха
да се проясняват.
Може би "проясняват" не е най-точната дума,
за това, което се случва.
Знаеш, че се държах несправедливо към теб
през последните няколко седмици
и аз просто искам да ти кажа, че съжалявам.
Ник?
Предполагам, че е заради таланта,
порива, страстта.
Като това, което усещам в теб... Ник?
Да?
Опитвам се да се извиня.
За какво?
За всичко, което се случи между нас
и за моето отношение към теб.
Имах чувството, че губя разсъдъка си.
За всичко, което исках и възнамерявах да направя.
Почти загубих разсъдъка си.
Но може би това отмина
защото моите спомени за теб се връщат.
Ник.
-Може би не подредено... -Ник.
и не са много логични, но искам да знаеш,
че аз започнах да си те спомням
и нещата, които правехме заедно и нещата, които чуствах.
Виж, аз-аз знам, че това е много ...
след всичко, което преживяхме.
Това е много за мен.
Не искаш ли да кажеш нещо?
Ник.
Чу ли това, което казах?
Съжалявам. Какво?
Виж, малко съм изморен днес.
Мисля, че работата започва
да ми идва в повече.
Добре, може би моментът не е подходящ.
Да, сигурно си права.
Благодаря.
Ще говорим скоро.
Ник?
Вкъщи ли си вече?
-Да. -Ох, човече.
Надявам се, че не идваш за втората вечеря.
Знаеш, шегувах се за това.
И изядох и двете вегетариански пържоли.
Как мина?
Исках да кажа, че за нея явно това
щеше да бъде важна вечеря.
Не ядохме. - О.
Отиде до тях за вечеря
и не яде.
Изглежда много сте говорили.
Всъщност не.
Ами, нека просто да кажа "хъм".
Предполагах, че това ще е големият момент, нали?
Тя те помни.
Кани те на вечеря да говорите.
Какво искаш?
Не става дума за това, че искам нещо.
Просто се опитвам да те подкрепя.
Защо?
Толкова ли те вълнува личният ми живот?
Моля?
Виж...
Не ядохме и не говорихме.
Какво повече искаш да знаеш?
Не искам да знам нищо,
освен,защо се държиш по този начин?
Не разбирам това.
Не искам да ме въртиш на шиш, когато се прибирам в къщи.
Достатъчно се печа в службата.
Въртя те на шиш?
Това ли мислиш, че правя?
Да кажа така, преди няколко часа,
наистина печах на грил...
варях по-точно...
вечерята, за която се съгласи.
О,Боже, искаш
да ти платя вегетарианските пържоли?
Не, не искам...
това няма нищо общо.
От месеци жадуваш
Джулиет да си спомни за теб.
И когато накрая тя го прави,
ти даже...
Извини ме, ако съм малко объркан.
Свърши ли с приказките?
Ти трябва... най-добре да си легнеш или...
О, тръгваш си.
Интересно. Къде отиваш?
Може би е време да обърнеш внимание
на твоя собствен живот.
Мисля че трябва да започнеш да търсиш
твоя собствена къща.
Здравей ? Просто бъди откровен с мен.
Ник мрази ли ме? Аз, ъм, не съм сигурен.
Искам да кажа, че той тъкмо дойде и си замина.
И не беше в добро настроение.
Какво се случи когато дойде у вас.
Направих вечеря. И тогата, започнах да говоря.
И след това, сякаш всичко се развали.
И той просто си тръгна.
Може би има проблеми на работа.
Не знам. Ще се обадя на Ханк.
Ще се чуем пак. Добре.
Грифин. Здравей, Ханк, Монро е.
Да не би Ник да има проблем на работа?
Защо?
Знаеш, че трябваше да бъде на вечеря с Жулиет?
А не е ли? Не.
А когато се прибра
и го попитах как е минало
той ми каза, да гледам собствения си живот и си тръгна.
Това не е типично за него.
Не ми е казал нищо.
Искам да кажа, че може би тук става нещо, което ние не знаем.
Нека видя какво мога да разбера.
Да?
Хей, просто ще отида до участъка.
Къде си? При "кривата тухла."
Точно това, което лекарят не препоръчва.
Аз съм на път. Спаси ми една бира.
Видял си един от тези?
Кога?
-Преди няколко часа. -Има ли нещо, за което трябва да знам?
Аз не знам каква е тя.
Някоя, която познавам? -Свидетел е.
Чакай, Клои Седжуик ли? Ходил си да я видиш отново?
Това е прекрасно.
Кой е това? Това ли е, прилича на малък елф?
Ти си художник на комикси? Известен ли сте?
Някой, за когото трябва да знам?
Обзалагам се че, си.
Пич, приятелката ми е луда по тези неща
Обожава ги. Дай да видя...
Хей! Разкарай се, пич.
Уау. Добре.
Няма да го повредя.
Само ще й го покажа.
Тя е ей там. Няма да го повредим.
Хей, хей, хей. По-спокойно.
Нека не се излагаме.
Сега просто се успокой
Аз съм спокоен.
Този тип ме удари без причина.
Хей, Ник, защо не се прибереш вкъщи?
Аз ще се оправя с това.
Добре, какво, ще го оставиш просто така да си отиде?
Просто го остави да си иде? Ти...ти си ченге.
Предполага се че трябва да закопчаваш хората.
А ти си пил повече, от колкото държиш.
Освен ако не искаш да прекараш вечерта в изтрезвителното,
Предлагам ти да седнеш и да млъкнеш.
-Никога не съм виждал преди. -Нито пък аз.
Наистина ли Ник е ударил някой в бар заради това?
Аз също не повярвах.
Искам да кажа, че човека беше пиян.
И Ник му каза да отстъпи,
но все пак, мина границата.
Щом никои от вас не знае какво е това,
как ще разберем с какво си имаме работа?
Какво ?
Значи това е караваната на леля Мари.
Да. Това е.
Уау.
Тези неща са доста старинни.
Да, тук има много старинни неща,
но трябва да започнем с книгите.
От тук идват книгите
както и другите неща.
Това е истински музей за изучаване на съществата,
документиращ в хронологичен ред традицията на Грим
в лова и обезглавяването на хора като нас.
о
Хубаво е да го знам
Значи търсим...
Някой, който изглежда така
Боже мой, това е ужасно.
Муза. Какво?
Това е тя.
Нали?
Да. Да.
Точно тук.
Естествено всичко е на немски.
Чуйте това. Написано е през 1888г.
"Обади ми се мой познат художник,
който се казваше Гoгeн.
Предната нощ той бил нападнат
с бръснач от друг художник, негов приятел,
на име Ван Гог.
Гoгeн се притеснява, че неговият приятел е под
зловредното влияние на една проститутка.
"Той ме натовари със задачата да открия
от какъв вид беше Рейчъл.
С отвращение разбрах,
че тази мърла не беше вещица,
а Муза.
И въпреки, че явно е била
най-великото вдъхновение на Ван Гог за известно време,
влиянието й е започнало да взема своите жертви.
Карайки го да отреже собственото си ухо.
Върнах услугата
и вместо да сваля дрехите й,
й отрязах главата."
Ван Гог?
Само чета, това, което е написано тук.
Но...
м...
"Целувката на Музата действа еуфорично и пристрастяващо
на човек като наркотик.
И започнала веднъж, връзката
винаги завършва с лудост, разруха и смърт."
Чакай малко, момент. Добре.
Може би не е чак толкова лошо.
"Това няма да се случи докато тя не го целуне."
Какво?
Видях я да целува ръката му.
И кой знае какво се е случило
когато е бил при нея тази вечер.
Между другото, някой знае ли къде е Ник?
Не си се преобличал от снощи,
прибра ли се?
Това не е домът ми.
Стигна ли до леглото? - Вечерта нещо ми се губи.
Добре ли си?
Ще бъда, ако спреш да ме разпитваш.
Добре.
Виж, Ник, направих малко разследване
на рисунката, която направи на Клои.
Смятам, че разбрах каква е.
Така ли, каква? - Муза.
Да не би сега да се изживяваш като Грим?
Трябва да ви покажа нещо.
Случило се е снощи. Капитане.
Да?
Това е от 21:30 снощи.
По времето, когато полицаите са се отзовали на алармата,
отдавна го е нямало, но е бил нашият стрелец, Антон Коул.
Значи е жив? - Без съмнение.
Защо е разбил магазин за бои?
Мисля, че има връзка с Клои Седгвик.
Защо? - Просто предчувствие.
Знаеш какво е това.
Полицейски доклади от преди 3 години.
Композитор на име Макс Фишер
постъпва в лудница, след психически срив.
Точно след, като напада скулптор,
като излива киселина на лицето му.
Познайте с кой се е срещал тогава?
Клои Седгвик.
И според това, тя е излизала и със скулптора.
Самоубийство от преди 5 години.
Новелист на име Елис Харлан се е обесил
след като го е напуснала приятелката му.
И приятелката е била... - Клои Седгвик.
Сигурно е голяма работа.
Получихме обаждане за вандализъм от центъра.
Мисля, че знам какво е направил нашия стрелец с всичката тази боя.
Бихте желали да се присъедините за случая сър.
Устните на музата отделят психотропнна субстанция
за която няма противоотрова.
Какво?
Тук трябва да има нещо, нали?
Ох, чакай, чакай.
Мм. Нищо.
И какво? Това е пословична целувка на смъртта?
Обсесивното желание може да бъде помислено за любов.
Каквото и да е това, не е любов.
Не, но вероятно чувството е подобно.
Мисля, че единственият начин да развалим обсебване като това
е с нещо истинско.
-Джулиет. -Ох, хей.
Надявах се, че ще те намеря тук.
Хей, какво не е наред?
Трябва да се върна във караваната.
Наистина ли? Отново във караваната?
След това, което стана за последно,
сигурна ли си, че това е добра идея?
Добра или не, аз-аз трябва да отида там.
Добре. Ъм..
Точно сега сме заети, но ...
Не.
Не? Просто ми трябва ключа, Монро.
Трябва да отида сама.
Каквото и да се е случило в нощта в която Ник ме заведе там,
очевидно е много важно.
И за да разбера,
какво се случва сега, трябва да си припомня,
какво се случи тогава.
Права е. Остави я.
Ами, мисля...
Също да я оставя.
Добре.
Пожелайте ми късмет... както и да е.
Нашият убиец, може да е психопат и всичко,
не казвам,че съм му фен,
но трябва да му признаеш.
Антон има око. Никой не го е видял да прави това?
Не в 2:00 сутринта. -Е, дори и да са видели,
уличното изкуство не е точно нечувано във Портланд.
Къде отиде той?
Ник!
Хей, не мога да бягам след него. Добре, заемам се.
Трябва да поговорим.
Ник го нарисува.
Добре, спомням си, че ти ми каза
за нещо, което можеш да правиш,
за някаква способност, която притежаваш.
Хайде, памет.
Знам, че има нещо общо със тези книги,
тези...
От...
Странни, странни рисунки.
Какво ми каза?
Хайде, Ник.
Моля те помогни ми. Опитвам се.
Наистина се опитвам.
Виждаш ли книгите? Виждаш ли книгите?
Пълни са с рисунки, които са направили моите предци
и други, които са имали същата способност,
или както там се нарича.
Това са рисунки на същества,
така изглеждат те всъщност.
И точно така ги виждам аз,
както ги виждат Грим.
Те са видове, които съществуват в нас.
Е, в някои от нас.
Това например са Кръвопийци...
и Прасета...
Лисици и Бобри, всички те са в тези книги.
Жулиет, наистина не си измислям всичко това.
Не си го измислям.
Детектив Грифин.
Ханк? Ние сме Розали и Монро.
Ник там ли е? Не.
Надявам се да е с вас.
Не, не е в участъка.
Ханк, намерихме още нещо за Музата.
Няма как да прекъснем връзката
между нея и Ник, ако тя вече е започнала.
Поне не с нещо, което бих могла да приготвя.
И Ник е кой знае къде.
Не, ще отиде където е и тя.
Нещата ще се влошават, ако са заедно.
Какво ще правим, когато ги намерим?
Дръж го далеч от нея
докато не измислим какво да правим.
-Капитане. -Да, намери ли го?
Не. Монро е.
Той мисли, че Ник ще отиде при нея.
Добре, обади се на полицая, охраняващ къщата й.
Отивам там.
Ще ти звънна пак.
Добре ли си?
Не знам. Чуствам се...различно.
Нещата, които видях и нещата, които си спомням...
Спомняш ли си какво се случи
през нощта когато той те заведе там?
Така мисля. Аз не му повярвах.
Искам да кажа, той ми каза всичко, но аз не му повярвах.
А сега?
Вярваш на Ник, нали?
Както и ти.
Вярваме му.
Да, защото аз просто... мислех, че той е луд.
Не всички неща са толкова шантави, клкото изглеждат
когато ги опознаеш.
Трябва да го видя.
Трябва да му кажа, че му вярвам.
Какво ... къде е той?
Ъх....
Полицай Гейтс.
Детектив Грифин е.
Очаквам детектив Бъркхарт да се появи там.
Уведомете ме, когато го направи.
Току що мина покрай мен, насочва се към къщата на обекта.
Капитанът е на път.
Не позволявай детектив Бъркхарт да си тръгне.
Да, сър.
Имам нужда от теб.
Ти си Грим.
Това няма значение.
Ти
Трябва да го докажеш.
Антон е тук.
Къде?
Тя е моя!
Ъхх!
Ах. Ъхх.
Не мога...
Не и докато е жив.
Ъхх!
Да тръгваме.
Не. Клои...
-Сър, той е с белезници. -Ник!
-Тя е моя! -Хайде, достатъчно!
Хванахме го. Не можеш да я имаш.
Никога няма да я имаш!
Никога! Достатъчно!
Мислиш, че може да я притежаваш?
Никой не може!
Казано накратно, изглежда, че
причината Ник да не е на себе си
в поведението си към теб, мен или някой друг, е ...
Е, да кажем, че е ...
под влиянието на друга жена.
Но не е задължително той да е виновен за това.
Тя е, ами ...
Тя е ... Същество?
Какво? Точно това се опита да ми каже Ник миналата година.
Да.
и смятаме, че в момента е изправен пред сериозен проблем.
Нещо подобно на това, което се случи с мен?
Да...
Само че неговият антидот не е на рафта.
А къде?
Това си ти.
Знаем какво си. Нима?
И какво съм? Муза.
Е, щом знаете това, тогава знаете
че не мога да го контролирам.
Не моля за вниманието на мъжете.
Но не се опитваш да ги отблъснеш особено.
Защо да го правя? Без мен
те биха били нищо.
Каквото и да си направила на моя детектив, ще го спреш.
Не мога да ви помогна. Така съм родена.
Знаете ли, проблемът с вашия детектив
е, че той е Грим.
Всичко протича много по-бързо
заради това, което е той.
В Ник има повече сила
отколкото някога съм срещала
и съм подходяща за него.
Спри това веднага.
Никога не съм знаела как да го спра.
Сър, искахте да знаете, кога заподозреният е докаран?
Той е в килията.
Не мога.
Не и докато той е жив.
Трябва да се докажеш.
Антон е тук.
Тя не ни остави много варианти.
Да, едно е сигурно:
Не бива да я оставяме да се доближава до него.
и какво ще правим? Ще го заключим?
Ако се наложи. Къде е той?
Хей, погледни.
Хей.
Някой знае ли къде е Ник?
Има нещо
много могъщо в теб.
Не мога да го контролирам.
Недей! Ник... Не мога.
Ник, няма да мога да те спася от това.
Ник, спри. Моля те, чуй ме.
Не и докато той е жив.
Жулиет е тук. Това плаши ли те?
Погледни ме.
Падам си по хора, които виждат света различно.
Помисли какво правиш.
Много велики художници са умрели млади
сприхави и почти загубили ума си.
Но се съмнявам, че някой от тях ви се отказал от славата
за да живее скучен и дълъг живот.
Моля те, просто ме погледни.
Не съм принудила никого да е насила с мен.
Аз съм тяхното вдъхновение.
Ник, погледни ме!
Отвори очи.
Трябва да ме погледнеш, Ник. Отвори очи.
Жулиет.
Да.
Какво правиш тук?
Помагам ти, както ти ми помогна.
Благодаря ти.
Благодаря.
Нима?
Е, днес е щастливият ти ден.
Ще те оставя да си тръгнеш.
А когато го направиш,
ще напуснеш Портланд и никога повече няма да се върнеш тук.
Защото ако го направиш,
знай, че част от мен не носи значка.
И не се знае, какво ще направи тя.
Sync by wilson0804 www.Addic7ed.com