По средата С05Е03 - Картофът
Църквата.
Понякога отиваш заради приятелите там.
Понякога отиваш заради духовната сила.
А понякога, защото са ти заели църковния ван,
който ти си задържал твърде дълго,
защото дъщеря ти е изкарала шофьорска книжка
и е супер да имаш допълнителна кола.
Сказание 8 казва "милосърдието никога не отпада".
Всички, които са тук днес,
ще бъдат докоснати от щедростта на църквата -
някой повече от другите.
Това, което идва преди щедростта са вярата и надеждата.
Ако имате вярата като повод за милосърдието си,
вие се надявате, че един ден то ще се върне при вас.
Гадост. Искат да върнем колата.
Благодаря ви. Хей, радвам се да ви видя.
Прекрасна седмица!
Здравейте.
Преподобни Хайвър,
Проповедта беше прекрасна.
Беше забавна, но и те кара да се замислиш.
Искаме си вана обратно, Франки.
Да, зная че го задържахме за доста време,
но знаете какви са застрахователите.
Искам да кажа, радват се като ти взимат парите
но трябва ли да ти дадат нещо - успех!
Права ли съм?
Знаем, че са ви върнали колата.
Минахме покрай вас снощи.
Уау. Шпионирате къщите на хората.
Не ми се вижда много християнско.
Предполага се, че ванът трябва да бъде използван за хора в нужда.
Е, ние помагаме на хора в нужда. Нали, семейство?
Абсолютно! - Разбира се.
Не помня да го правим.
Точно миналата седмица карах Молитвената група на старите дами
до салона за красота.
Да, и ги остави да седят в колата,
докато ти си избираше обувки.
Кой Ви каза това? Бърта?
Знаете, че тя злоупотребява с бингото.
Трябват ми ключовете, Франки.
Надявам се да ги получа по мирен път.
Добре.
Може ли поне да си вземем нещата от багажника?
Мисля, че сме оставили това-онова.
Смятате ли, че църквата иска да ни прогони?
Е, поне бяха благоразумни да
го направят по време на футболния сезон.
Можете ли да повярвате, хора?
"Чувствайте се свободни да изследвате другите религии."
Аз нямам нищо против да пробвам католичеството.
Чух, че имат много добра читалня.
Не разбирам, защо изобщо се впрягате.
Аз съм тази, дето вече няма кола.
Не мога да се върна в училищния автобус.
Имате ли идея каква загубенячка ще съм,
ако се върна в онзи автобус?
Липсва ми Аксел.
Ето ви...най-накрая!
Аксел, какво става? Защо не си в колежа?
Имам най-гадния съквартирант на света.
Не се шегувам.
Пича е абсолютно прасе. Оставя си боклуците навсякъде.
Наистина?
И пърди непрекъснато,
дори понякога на 2 педи от главата ми.
Наистина?
Невъзможно е да се съжителства с него.
Държи се все едно не съществувам.
Наистина?
А изяжда ли ти храната.
Мда.
Хм. И какво е да живееш с някого като него?
Мм...
Мога да ти разкажа някои работи.
Както и да е. Имам нужда от вас, хора.
Трябва да ми давате 50 долара повече на месец.
Така ще мога да се преместя в самостоятелна стая.
За 60 ще получа и яка гледка. Само казвам.
Супер.
Просто ще се обадя на банката
да преведат пари от твоя спестовен фонд.
Идеално.
Сега ако успееш да се мръднеш 3 педи в дясно,
ще стане перфектния разговор.
Аксел, няма да ти получиш никакви пари!
Ама това са само 50 долара месечно.
Аксел, баша ти носи колан намерен на пейка в парка.
Няма да ти даваме повече пари.
Аре, стига де!
Толкова се трудихме всички за да ида в колеж,
Няма да се откажа точно сега!
Аз път отказвам да давам пари.
Това ли беше? Сега ще оплачем бедността?
Вие не правите всичко по силите си, за да не сме бедни.
Мамо, не може да се каже, че работиш на пълен капацитет.
Имам предвид, сега си у дома, нали?
А ти, татко - можеш да вземеш няколко допълнителни нощни смени.
Имам предвид, защо бързате да се приберете вкъщи?
Съжалявам, приятел. Вече си голям.
Трябва вече да си самостоятелен и независим.
Виж, Аксел.
Защо не поговориш със съквартиранта ти?
Бъди дипломатичен.
Можеш да бъдеш много убедителен и очарователен, когато поискаш.
Знам. Невероятен съм. И какво друго?
Защо още говорим за това?
Имаме си достатъчно проблеми.
Църковния ван вече не е тук.
Имате ли идея каква загубенячка ще съм
ако пак се върна в автобуса?
Сю, нямаш нужда от автобуса за да си загубенячка!
Лицето ти, дрехите ти, личността ти,
са достатъчни за тая работа.
Завърна се.
Добре,
мисля, че разработих системата
за трима, които ползват две коли.
Сю. Просто ме изслушайте.
Обещавам, хора, няма да изпитате неудобство.
Вече изпитахме, но продължавай.
Така,
татко, ти си синята линия, мамо, ти си червената,
а аз съм зелените ключове за кола.
В понеделник, аз ще закарам мама на работа,
а татко ще я прибере като се връща от кариерата.
После, след тренировките на борбаретките
ще мина да взема Брик от библиотеката
а татко ще закара мама до хипермаркета
докато отива да играе мач.
Сега, вторника може да се окаже малко сложен.
Ще трябва на четири пъти да си комбинираме маршрутите,
и Брик да кара едната кола, но е само за един квартал.
Сю...няма да стане.
Ще ти се наложи да го преглътнеш и да се качиш на автобуса.
Ама това не е честно!
Аксел имаше собствена кола в гимназията.
Да, и работеше на две места.
за да си плати газта и застраховката.
О, Боже мой.
Аз съм на 16. Мога да си намеря работа.
Мога да работя. Такава съм щастливка.
Да, баща ти и аз сме на върха на щастието всеки божи ден.
Мамо, можеш ли да ме закараш
тази седмица до мола, за да си потърся работа.
А татко ще ме вземе.
Ще използваме графика за петък.
Чакайте. Сега ще ви го покажа.
Всичко е наред, Сю.
Ще го наредим някак.
Благодаря ти, благодаря ти, благодаря ти, благодаря ти!
Толкова съм развълнувана, трябва да се обадя на Карли.
Кой ден ще я караш до мола?
А, като казах "ще измислим нещо" имах предвид теб.
Какво става с нашите деца - все искат нещо от нас?
Брик е единственият, който не ни занимава напоследък.
Забелязах, нали?
Имам предвид, адаптацията му в прогимназията
минава доста безпроблемно.
Обзалагам се, че
до сега трябваше да са ни се обадили от училището.
Не вдигай.
Ало?
А-ха.
Обаждането.
Така, в момент на отчаяние Аксел
направи нещо, което не бе правил до сега -
послуша съвет на родителите си.
Уха! Добър удар!
Имаш доста подла тактика.
Хей.
Та, преди да унищожиш и някоя друга цивилизация,
мислех си, че можем ъ-ъ-ъ, знаеш,
да си поговорим.
Имам предвид, каква е ползата
да живееш със случаен човек,
ако не го опознаеш, нали съм прав, а?
Добре.
О!
Имам идея - какво ще кажеш
ние,ъ...да поизчистим малко тук, а?
Аз ще започна.
Добре.
Ъ, предполагам тези непослушковци са твои.
Е, защо не почнем с твоя купчинка.
Ето.
Ъ-ъ, хей!
Приключи ли с този стар конец за зъби, или...
Гадост. Да.
Иу.
Като се замисля...
Стана доста късно.
Мисля, да подремна малко.
Ау!
Хей,
виждал ли си ми възглавницата, или...
Оу.
Ти седиш на нея.
Ъ, може ли просто...
Чудесно..
Ще си направя купчинка от мръсни дрехи за възглавница.
Блягодаря, че ни поканихте днес.
Не съм ви канила.
Това да не ви е коктейл
във фантастичната гостна на съседите ви.
Вие сте тук, защото имаме проблем.
Да, за това.
Бяхме изненадани, че ни се обадихте.
Нещата вървяха толкова добре.
Да, Брик е много щастлив тази година.
О, Брик е щастлив?
Това е супер.
Можете ли да предположите защо?
Времето изтече.
Щастлив е, защото
не влиза в нито един от часовете си.
Това е лудост. - Какво?
Всичките му учители докладваха,
че той не се е вясвал никъде.
Но ние го оставяме в училището всяка сутрин.
Къде ли ходи?
Не знам.
Имам да се притеснявам за 425 деца.
А вие имате грижа за колко?
Хм, нека проверя.
О, точно така - едно.
Така че, защо не бъдем смели и не направим детето ваша грижа, м?
Всъщност, имаме три деца,
но Майк е наистина свързан с момчетата.
О, със сигурност.
Никой не иска шестокласници.
Те не са сладки и очарователни мъници от началното училище.
Те са грозни, пъпчиви
неоформени, ходещи прогимназиални проблеми.
И вие родителите искате само да ги оставите и да избягате.
Ние не изоставяме нашите деца.
Вярвайте ни...опитвали сме. Те просто се връщат.
М, съжалявам.
Мислите ли, че още разговаряме?
Ми не.
Брик!
Децата никога не са наоколо когато ти трябват,
но винаги са тук, когато не ги искаш.
Много се радвам, че сте тук.
Брад и аз набелязахме няколко работи в мола
и наистина имам нужда от помощ за да си избера.
Така, "Такос оле" имат супер-яките униформи,
но в "Говежди кюфтета Ямамото" мирише невероятно!
Толкова е трудно.
Като Изборът на Софи е.
Моята приятелка Софи получи кученце за рождения си ден
и се чудеше как да го кръсти - Корги или Бийгъл.
Знаеш ли, Сю
има и филм, който се казва "Изборът на Софи"
О, наистина? И той ли е за кучета?
Тъжен ли е?
О, чакай - не ми го разказвай.
Ще отида да си подпълня формулярите за кандидатстване.
И, знаете ли, нямат оставено място
за личното есе.
Предполагам ще си добавя още едно листче.
Хей, виж какво си уловихме.
Здрасти, Брик. Как беше училището?
Велико. - Обзалагам се.
И аз искам на училище, ако не влизам в час.
Директорът ни се обади.
Въобще ли не си влизал в час?
Хайде де, Брик.
Бъди странен колкото щеш, само влизай в час.
За какво говорите изобщо?
Виж, ето ти предложение -
можеш да бъдеш странен или безотговорен,
но можеш да избереш само едно.
Но аз влизам в час.
Лъжеш ли?
Не.
Или си толкова загазил,
че чувстваш, че няма как да се измъкнеш от лъжата?
Той не го прави като говори.
Кажи "аз влизам в клас".
Аз влизам в клас
Кажи "аз обичам спорта".
Аз обичам спорта.
Лъжа.
Кълна се, влизам в час.
Вижте, всичките ми домашни, които съм писал.
А това ми е теста по испански.
Имаш 6- на него.
От любимите ми предмети е.
Сега, мога ли да си напиша домашното, моля?
Или както казва сеньор Фредерик:
"Пуедо ир, порфавор, терминар ми тареа аора?"
Не мога да повярвам.
Не мога да повярвам че директора имаше наглостта
да ни позвъни и да се държи така с нас.
Казах ти да не вдигаш телефона.
Достигнах лимита си.
Училището е некадърна бюрократична система
и някой трябва да им го каже!
Връщаме се там.
О, стига!
Ние не сме "връщащи се" хора.
Ние сме типа "едвам се показвам на ново място"
Сериозна съм, Майк.
Те наклеветиха Брик.
Не разбраха, че Сю съществува.
А Бог знае какво са сторили на Аксел.
Накараха ни да се чувстваме лоши родители,
а ние не сме такива.
Мога ли да се опиша като лоялна...
Не сега, Сю.
Не мога да повярвам!
Поканиха ме на интервю!
Хей!
Помощник управителя на "Спъдзи Мелоунс"
иска да се срещнем в мола на пейките
от към стъкления павилион точно след растенията.
Каза, че иска да се видим от 15:00 до 15:15 часа,
та предполагам е сериозно.
На никого не му пука за тъпото ти интервю,
в тъпото картофено място, Сю.
Мамо, Аксел ми открадна зрънчото.
Аксел, дай на сестра си зрънчото.
К'во от т'ва.
Мамо! -Майк.
Аксел.
Не ме разбирай погрешно,
ама...какво, по дяволите, правиш тук?
Не мога да издържа и минута повече с кошмарния си съквартирант.
Така че, се докарах снощи и спах в леглото си.
Мисля, че видях странен човек да стои в стаята ми.
Аксел, не можеш да си идваш вкъщи когато пожелаеш.
И, Брик, в бъдеще
ако видиш странен човек в стаята си,
вероятно ще трябва или да крещиш, или да бягаш.
Или и двете.
Е, опитах се да послушам глупавия ви съвет,
който разбира се не помогна,
та нямах друг вариант.
Имам предвид, ако евентуално не срещна яка мацка с готина стая
и не заживея с нея.
Защото този пич сериозно влияе на учението ми.
Имам предвид, не искате ли да съм добър в училище?
Да, искаме да си добър в самото училище.
А не да ми спиш тук и да ми се къпеш тук.
Топлата ти вода е там, електричеството ти е там,
храната ти е там.
По принцип, всичко е там - освен ти самия.
О, Боже.
Не мога да повярвам!
Ух.
Мислех, че ви липсвам, хора.
Аз съм първородният ти син.
Мислех си, че като се прибера ще има всенародни тържества,
ще ме напрегръщате, щастливи че се върнах,
но не!
Дойдох за малко любов и подкрепа, а получих нищо!
Вие хора, сте такива егоисти!
Е, знаете ли какво -
изнасям се.
Е, гледайте внимателно, защото Акс-мен си тръгва.
Някой да отвори?
Затръшни вратата!
Когато имат проблем, повечето хора
работят усърдно, за да го решат.
а ето как се справя Аксел.
Това е толкова тъжно.
Паричната издръжка на моята съквартирантка беше спряна
и тя трябваше да се върне вкъщи.
Както и да е, сега ще трябва
да обитавам тази огромна стая сама.
Здрасти.
Аксел Хек.
Така, мисля, че най-накрая написах писмото.
Сега ще го пратя на директора.
Мислех, че го беше завършила снощи в 23:00 часа,
и в 1:00 часа, е в 2:30 часа...
Как ти звучи това?
"Уважаема директор Баркър, моят съпруг и аз
бихме желали да получим възможността да се срещнем с Вас
в най-скорошни срокове."
Уф, защо трябва да ходим пак там?
Не може ли просто да й се обадим?
Помисли, Майк.
Колко пъти сме имали шанса
да ни викнат в училище и да сме напълно прави?
Довери ми се.
Това е нещо, което трябва да свършим лично на място.
"Мисля, че ще бъдете много заинтригувана от това, което имаме да ви кажем."
Забележи, че не й казвам за какво сме ядосани.
Няма да й дам шанс да си подготви аргументи за защита.
"Знаем, че имате 425 ученика, на които да обръщате внимание,
но се надяваме да имате време за внимание и към нашето дете."
Виждаш ли? С нейните камъни по нейната глава.
Бам-бам!
Защо си толкова настървена?
По толкова много причини.
Тате, познай какво? - Добре, мила.
Поздрави момичето-картоф в "Спъдзи малоунс"
О, поздравления!
Значи интервюто е минало добре.
Беше невероятно!
Управителя ми предложи работа толкова бързо.
Беше супер решителен.
Не съм виждала такова зряло държание от 14-годишен.
Беше наистина впечатлен.
Освен това, прочетох малко от есето си
и той каза: "Няма нужда от нищо друго."
Уау.
И погледни тази невероятна значка.
"Опитайте нашата нова скумрия с картофи и сирене"
Обожавам я!"
И дори ми даде една мостра за да ги пробвам.
Толкова съм развълнувана.
Оу.
Сигурно хапнах развалена част.
Ъу.
Това беше по-гадно и от първата хапка.
О, не, не, не, не, не, не, не, не.
Това не може да се случва!
Мила, какво има? - Промлемът е,
че ще нося тази значка, на която пише:
"Опитайте нашата нова скумрия с картофи и сирене"
Обожавам я!"
А аз очевидно не я обожавам.
Сю, това е просто работа.
Не е нужно да харесваш това, което работиш.
То е...то е като да чистиш зъбите на хората. Или да си родител.
Всичко което знам е, че най-накрая ще работя
във фаст-фууд щанд в мола,
което е страхотно,
но сега мечтата ми се превръща в кошмар.
Не искам да продавам така вкусните картофи от Айдахо
с техния избор от 34 различни соса.
Ще продавам лъжи!
Стига де, Сю.
Не гледай мен.
Аз съм близък с момчетата.
Така, Аксел откри перфектното момиче...
Ехо, приятелю.
Това е Бет.
...за Кени. - Тя е момиче
с голяма и празна стая.
Също така е стигнала 5 ниво на "Светът на Уаркрафт."
Та, Аксел беше на път да си разреши проблема,
обаче Сю...
е, сега тя беше част от работническата класа,
та трябваше да стиска зъби
и да върши работата, за която й плащаха.
Пробвахте ли вече нашата нова скумрия с картофи и сирене?
Защото аз я пробвах, и наистина, наистина,
ама съвсем наистина...
Пробвахте ли вече
нашата скумрия с картофи и сирене?
Извинявам се.
Аз...
Аз наистина, наистина, наистина
я обожавам!
Не ми харесва.
Обожавам я.
Отвратителна е.
Трябва да затварям.
Моля. Седнете.
Благодаря Ви.
Моят съпруг и аз искаме просто да ви кажем,
че следващия път когато обвините ученик в нещо,
може би ще искате първо да си проверите фактите.
Има ли някакъв проблем?
Да, има някакъв проблем.
Накарахте ни да се усъмним в нашия син.
Заради вашите обвинения,
скъсахме сакралната нишка на доверието,
на която толкова държим.
Истината е, че Брик е влизал в часовете.
Видяхме му домашните.
Получил е 6- на теста по испански.
Давай, Брик. Размажи я с нещо на испански.
Ме ямо Брик.
Какво значи това? - Моето име е Брик.
Бам. Неговото име е Брик.
Освен това,
ни повикахте тук и ни накарахте да се почувстваме
глупаво от самите себе си, което е много грозно.
Ние сме добри родители,
и знаем какво се случва с нашия син.
Така че, вместо да ни съдите, може би ще искате да прекарате
малко време вглеждайки се в себе си.
Защото, както изглежда, дори не знаете
какви ги вършат вашите собствени учители,
в собственото ви училище.
Много съжалявам, но всички учители на Брик
казват, че той не влиза в часовете.
Г-ца Хендерсън, г-ца Кимбал, г-н Пърди...
О. Те кои са?
Твоите учители.
Не мисля така.
Не познавам никой от тези хора.
Какво?
О, я почакайте.
Това май са имената на учителите,
които ми дадоха първия ден.
Да, мисля че не съм влизал в нито един от техните часове.
Сю каза, че не е нужно.
Повярвай ми, Брик.
Прогимназията е много по-добра от началното училище.
Ето например, в началното училище
трябва да прекарваш цял ден с един учител.
Но в прогимназията ако се отегчиш в някой час,
не е толкова лошо,
защото можеш да смениш предмета.
Хмм.
Нещо не ми хареса учителя по алгебра,
за това влязох в часа по геометрия.
Не съм голям фен на американската история,
за това пробвах европейската, която не беше много интересна,
ама пък бях седнал до прозореца - мястото което обожавам.
Смених испански ниво 1 за испански ниво 3,
а и учителя по биология е малко суховат,
за това реших да посещавам часа по конструиране,
което съм много щастлив че сторих,
защото наполовина построих сграда,
която мисля да е къщичка за птици.
Брик, Сю не е имала предвид това.
Казала ти е, че дори да не харесваш даден учител,
ще отидеш при друг следващия час.
А не веднага да хукваш.
О, това е много различно...
...но ще може ли пак да ползвам
трите си почивки за обяд?
Е, имате 425 други ученици, за които да се притеснявате,
та ние просто ще разкараме този от главата ви.
Преди да тръгнете,
Брик има да наваксва с домашните за 6 седмици
по 5 различни предмета.
Ме ямо директор Баркър. Буум.
Разкарайте се от кабинета ми.
Беше права. Радвам се, че дойдохме лично.
О, не.
Какво?
Забравих си чантата в кабинета на директора.
Ключовете за колата са вътре.
Сега няма как да се приберем вкъщи.
Та така, за втори път тази седмица
пъплехме засрамени към вкъщи.
Дам, пъплехме доста по-бавно, отколкото предполагахме.
♪ О, Господ е добър с мен ♪
♪ и горещо благодаря на Господ ♪
♪ че ме дарява с това, от което се нуждая ♪
♪ слънцето след дъжд и ябълковите семена...♪
Хора, можете ли да спрете малко с тая игра?
И най-важното е,
че не мога да продавам нещо, в което не вярвам,
дори да значи да се кача пак на автобуса.
Ето защо, с уважение си подавам оставката.
Скумрията с картофи и серене
беше само специалитет на седмицата.
След три дни, ще го заменим за Специалитет тайландски скариди.
Наистина?
Е, това звучи вкусно.
Всеки преминава през трудни ситуации.
Ние не сме единствените.
Но колкото и лошо да стане положението,
трябва да го преодолееш и да вдигнеш глава.
Както е казал един мъдър 14-годишен мениджър:
"След няколко дни нов картоф ще се появи."
Превод appolo_11, тайминг n17t01 www.addic7ed.com