Боже мой.
Това момче закъснява всяка сутрин, нали Марина?
Безобразие.
Това ли е последното, сър? С радост щях да...
Не. Исках да ги напиша сам.
Така е подобаващо.
Това са стари приятели, Джордж. Стари приятели.
Извънреден брой. Прочетете всичко.
Света пред разруха.
Е, добре ...
Капитан Хейстингс?
Няколко думи? -Наистина? Аз?
Ооо.
Ами, всъщност не знам...
Трудно е да се каже нещо, нали? Боже.
Приятели.
Знам
За господаря ми.
Най-добрия господар.
За скъпия ни приятел.
За мосю Еркюл Поаро.
Нека почива в мир.
"Уверявам ви, че говоря истината,
света е в ръцете на зловещи сили целящи да сеят хаос.
Пазете се. Пазете се от Голямата Четворка."
Тайни общества? Зловещи планове за световно господство?
Всичко това е от сорта на Булдог Дръмон, не мислиш ли, г-н Тайсо?
Първоначално, да.
Но дойдоха още писма. Мисля, че тук има нещо.
Помните ли влака, който излезе от релсите, Плимутския Експрес?
Разбира се.
Кореспондента ми твърди, че това е работа на Голямата Четворка.
И бунтовете в Индия. - Местни агитатори.
Не и според тези. - Маниаци младежо.
Идеята, че има някаква организирана сила, която контролира света
е често срещана фантазия сред параноиците.
Г-н Ингълс. Направих някой проучвания.
Г-н Тайсо, намираме се на ръба на пропаст.
Германия, Италия. Задава се буря.
Имаме достатъчно тревоги и без такива измислици.
Измислици? Така ли?
Може да отидете отляво на шахматната дъска, моля.
Сър.
Ето това е приятна гледка.
Скъпи ми, инспектор Джап.
Здравей, Паоро. - Мон ами. Мон ами.
Мина твърде много време. Скъпи ми, инспектор Джап.
Помощник комисар, ако не възразяваш.
-Пардон.
Следя прогреса ти със силен интерес.
Мон ами.
Като длъжностно лице ли си тук?
Още не съм бита карта, Паоро.
Все още ме викат за някой и друг важен случай.
Тук има много чуждестранни важни клечки.
Г-н Райлънд, помоли за дискретно полицейско присъствие за този шах мач.
Хубаво е да се измъкнеш от бюрото и пак да разтегнеш старите крака.
Въпреки, че няма да има още много назначения като това.
Времето догонва всички ни.
Вероятно дори за Паоро, сенките растат
и идва време да помисля за тих живот.
Ти да се пенсионираш, Паоро? Никога.
Ти привличащ бедствия, винаги си бил така.
Коя е дамата?
О, това е великата мадам Оливие.
Да, една от Мирната партия на Райлънд.
Една от вашите, нали?
Белгийка? - Не.
Тя е французойка, не белгийка.
Но е гении в нейната област.
Изследвания й на нервната система, са наистина потресаващи.
Може да се каже, че има най-великия мозък в западния свят.
Най-великия мозък за учен, наистина.
Разбира се.
Извини ме Паоро. Дългът ме зове.
Помощник комисар.
О, извинете ме, сър.
Мосю Паоро. - Мадам Оливие.
Нека ви представя Стивън Пейнтър от Британския дипломатичен корпус,
безценен поддръжник на Мирната партия.
Много достойна кауза, мосю.
А това е... Припомнете ми.
Д-р Куентин, личния лекар на г-н Пейнтър.
Добро посещение, мадам. Трябва да сте доволна.
Направихме го заедно, всички.
Дами, господа, нека ви приветствам на неформалното ни соаре
от името на нашата пътеводна светлина и основател - Ли Чан Йен.
Слабото здраве му пречи да напусне Китай, но е духом с нас.
Всички сме наясно с международната ситуация,
за застрашителния проход, пред който е изправена цивилизацията,
заради което ние от Мирната партия намираме за наша мисия, за наш дълг,
да избегнем повторното изгасване на лампите.
Правилно!
Един ден, преди години, се събудих и осъзнах,
че нямам идея какво да правя с всичките си пари.
Кажете от къде са ви парите, г-н Райлънд.
Това събитие е само с покани, сър.
Не ми отговаряте на обажданията г-н Райлънд.
как иначе да ви намеряы
Това е непоносимо.
Е? Какво криете? Кои са Голямата Четворка?
Е, изглежда, че всеки иска да е тук.
И как иначе?
Да станат свидетели на тази демонстрация на единство между Изтока и Запада,
посредством тази древна и красива игра.
Сега бих искал да благодаря на нашия приятел, Руския посланик,
за придумването на нашия гост от пенсиониране.
Нека ви представя знаменития д-р Иван Савараноф.
- О! - Кой?
Д-р Савараноф. Той е най-великия руски гросмайстор.
Не играеш ли шах?
Не доминото повече ми отива, Поаро.
Добре дошъл, сър.
Доста е старичък.
От много години не се е появявал в обществото, мон ами.
Предупреждавам ви, сър, може и да съм аматьор, но няма да се предам без бой.
Това винаги е било моето мото.
Е, без повече церемонии, нека битката започне.
Пешка на Е4.
Пешка на Е5.
Офицер на В5.
Доктор! Някой да извика доктор!
Мога ли да помогна, мосю? Имам известен опит.
Опасявам се, че е твърде късно.
Мъртъв е.
Трудно са извадили това от ръката му. Вкочаняване, предполагам.
Предполагам.
Моля, покажете на Паоро личните вещи на стария човек.
Не знам защо си се умислил, Паоро.
Вижда се, че не му е оставало много живот.
Естествени причини, слабо сърце. Тук така пише.
Какво съвпадение. - Кое?
Проучванията на мадам Оливие са за ефекта
на атропина и морфина върху сърцето и нервната система.
Значи това имаше предвид под "опит".
Ооо.
Да, но уви, беше твърде късно да го спаси.
Значи, след всичките тези години на уединение,
той се съгласява да пропътува половината свят за публична атракция.
Не се съмнявам, че на д-р Савараноф е платено добре.
Но, защо Райлънд е готов да плати толкова много?
Пак ти. - Да, не ни запознаха тържествено.
Лорънс Босуел Тайсо, Асосиейтед Пейпърс.
Хайде, синко. - Мон ами.
Какъв е вашия интерес, мосю Тайсо?
Има нещо съмнително около смъртта на стареца.
Д-р Савараноф умря от естествени причини. - Наистина?
Не ми казвайте, че великия Еркюл Паоро ще се занимава с нещо такова,
освен ако не се подозира престъпление.
Ако имаме нещо за анансиране на пресата, ти първи ще разбереш.
Не бързайте толкова.
Изиграйте картите си добре и може да ви снабдя с истината за Ейб Райлънд,
да ви осведомя за скелетите, които крие в килера си,
и какво знае з Голямата Четворка.
Каква е тази Голяма Четворка?
Обадете ми се г-н Поаро.
Няма да съжалявате. Обадете ми се.
Завесата се вдига в 5, дами и господа.
Ще говоря с някого. - Виж това е тя.
Спрете, ужасни момчета. - Имам ти номера.
Флоси, тези момчета са невъзможни, нали?
Ммм.
Ти някога играла ли си Жолиета, Флоси?
Да. Доста наскоро, всъщност.
О...така.
Нали не четеш тези глупости отново?
Не са глупости?
Тези слухове за друга война ми докарват кошмари.
О, аз почти да забравя. Редж ми каза да ти дам това.
Някой сигурно го е оставил на вратата.
Писмо? За мен? Сигурно е от фен.
Добре, отвори го.
Ооо, още по-добре, валентинка.
Но сега е Април. - О, да, така е.
"Скъпа Флоси, няма да те забравя, до нови срещи.
4 целувки."
Е? От кого е?
Не пише.
Мосю Тайсо.
Знаех, че ще дойдете. Не може да устоите на сензация?
Щяхте да сте добър журналист, г-н Поаро.
Мисля, че Паоро има погрешен морал за такава работа.
Твърде сте скромен, сигурен съм.
Може ли.
Г-н Тайсон, говорите за скелети в армоара на мосю Райлънд.
"Арм" какво?!
О, разбирам, в шкафа.
Е, нека ви кажа, Ейб Райлънд не е човека, които всички мислят, че е.
Истинското му име е Абрам Риакин, роден в Курск.
Появява се в Америка преди 25 години, по време избухването на войната.
Променя името си, гласа си, цялата си самоличност.
Моя въпрос е: защо?
Какво знаете?
Знам откъде са парите му? Търговия с оръжия.
Направил е милиони
продавайки оръжия на Съюзниците и Кайзера.
Имате ли доказателство? - Естествено.
И може би планира да направи същото.
Каква е тази Голяма Четворка, която споменахте?
Известна...информация ми беше предоставена.
Писма.
Какво пише в тези писма?
Не толкова бързо. Аз ви споделих моята информация.
Честно е да окажете взаимност, нали така?
Какво искате? - Пълен достъп до разследването.
Да работя с вас и полицейския ви приятел.
Мосю тайсо, изглеждате амбициозен човек, които е креативен
и може би дори с някакво ниво на интелигенция.
Това комплимент ли е?
Но не сте дискретен човек.
Ако ви споделим информация, какво ще я спре да се появи във вестника ви?
Изглежда, че ще трябва да действам сам в това разследване.
Това би било глупаво, мосю.
Ще е разумно да разкриете какво знаете,
поне заради вашата безопасност.
Не отговарям на заплахи, г-н Поаро.
Ако промените мнението си знаете къде да ме намерите.
Уведоми ли Ли Чен Йен за случилото се снощи?
Пратих телеграма.
Тогава няма какво повече да направим засега.
Какво те тревожи? - Имаме врагове, Реджин.
Такива, които искат да унищожат нас и работата ни.
И научих, че в този живот може да разчиташ само на себе си.
Трудно са извадили това от ръката му. Вкочаняване, предполагам.
Руй Лопез...
Помощник комисар Джап, моля.
Дълго ли ще отнеме това господа? Аз съм зает човек.
Мосю Райлънд...
Помните ли точните ходове на д-р Савараноф?
Разбира се. Той използва откриването на Руй Лопез. То е най-сигурно в играта.
И Савараноф е предпочитал този ход?
Да. И какво?
Какъв беше третия ход на белите фигури?
Офицер на В5.
Този ход е решил съдбата на д.р Савараноф.
Моля за търпение.
Това е белия офицер от комплекта по шах,
същото парче, което д-р Савараноф стискаше в ръката си като умря.
Те изглеждат еднакви нали? Два бели офицера от един комплект?
През тази шахматна фигура минава тънък метал.
Какво?
И сега...
Наблюдавайте.
Масата е наелектрезирана.
и когато д.р Савараноф поставя офицера точно на този квадрат,
електричеството минава през тялото му и го убива моментално.
Бил е електризиран. - Да, разбира се. вижте.
Масата е захваната за пода, тока минава през нея.
Това е много сложна машина за убиване.
Мога ли да питам откъде е? - Трябва да питате някой от персонала.
Не се грижа за такива неща.
Не ви е грижа за смъртта на човек?
Той беше стар човек. Старите хора умират, до колкото знам.
От естествени причини, не от електризирани маси за шах.
Слушайте ме.
Ако наистина вярвате, че Саварапоф е убит
по цветистия начин предложен от мосю Поаро, това е ваше право.
Но ако дори намеквате, че аз имам нещо общо,
тогава трябва да намерите някакво доказателство.
Ало? Бихте ли ме свързали с г-н Тайсо, моля?
Няма ли го?
Но, няма да оставям съобщение. Благодаря ви.
Мадам Оливие иска да ви види сър.
Моля покани я Джордж.
Насам мадам.
Ще мина направо на въпроса мосю.
Видяхте ли това?
Ааа.
"Има ли великия детектив, мосю Еркюл Паоро,
съмнения относно смъртта на Иван Савараноф?
Разследването му се върти около Ейб Райлънд и неговата Мирна Партия."
Успокойте се, мадам. Това са просто клюки.
Нямаме доказателства, че г-н Райлънд е замесен.
Някой иска да компрометира всички от партията ни, мосю.
Умолявам ви, не им помагайте с нищо.
Извинете ме, мадам.
Еркюл Паоро на телефона.
Райлънд трябваше да срещне някакъв немски чиновник снощи.
Така и не се появи. - Какво?
Нямаме представа къде е.
Няма го, Поаро. Изчезнал е.
Добър ден, сър. Вие трябва да сте Медоус.
Това е местния полицай работещ по случая, Поаро.
За мен е чест да се срещна с вас, мосю Поаро,
въпреки че не знам дали има нещо интересно за вас.
Много мърляво убийство, ако ме питате,
и няма много съмнения кой е виновен.
Жертвата е Джонатан Уоли, нещо като отшелник и...
Сенофил.
Да каквото и да е това.
Това означава, че е обичал всичко китайско, мон ами.
Това е причината за нашия интерес, инспектор Медоус.
Покойния мосю Джанатан Уоли е автор на тази биография.
Имате ли детайли за домакинството, инспекторе?
Има двама служители.
Робърт Грант, който е като прислужник. Живее тук.
И Бетси Андрюс, домакина и готвачка.
Отдавна ли работите за г-н Уоли?
От години.
Той беше странен човек.
Самовглъбен.
Имаше мания като всички на тази възраст.
Мания? - Харесваше всичко китайско.
Женил ли се е? - Не. Може ли да си го представите.
коя жена ще го иска?
Горко ти, ако опиташ да преместиш някоя от ценните му книги
или да подредиш писмата.
Има ли други приятели или роднини?
Приятели? Не.
Имаше сестра. Но тя умря.
Имаше...млаз племеник,
който идваше да остава при него, когато осиротя.
Това е било преди да дойда. Както казват всички, те не са се разбирали.
Мадам Андрюс, кажете ни какво точно се случи тази утрин?
Грант отиде за млякото, като всеки ден.
Аз излязох да побъбря с г-жа Стъбс в Лабърнъм.
Погребала е две деца, горкичката,
и нейния съпруг не е много умен.
- И кой от вас се върна пръв? - Това е бил Грант.
Влязъл е през задната врата,
оставил е млякото на стълбите...
и след това отишъл в стаята си за да прочете вестника и да запали цигара.
Значи вие сте открили тялото, мадам?
Ей там беше.
Бедната душа, зашеметен е и са му прерязали гърлото.
Беше гадно.
Много гадно.
Добре.
Значи поне историята с млякото е вярна.
Да.
Ааа.
Какво има, Поаро?
Овнешко, сър? - Да.
Още е замръзнало. Има лед.
Не мислите, че е използвал замразен крак на овца
да фрасне джентълмена, сър?
И след това е прерязал гърлото му с ядец?
Какъв ден сме, мон ами?
Какъв ден ли?
Ами, понеделник, разбира се.
Да, да.
Да извършиш убийство|в понеделник е голяма грешка.
Мосю Робърт Грант задържан ли е? - Да, в момента го разпитваме.
Историята му е, че е отишъл право в стаята си
и Бетси Андрюс е открила тялото.
Но имаме следи от стъпки.
Уоли е държал най-ценните си|предмети заключени в този кабинет.
Сега заключен ли е? - Ключа е в ключалката, сър.
Г-н Уоли винаги е държал ключа в себе си,
но някой го е взел.
Г-н Уоли е обичал да се хвали, че най-скъпите му притежания
са комплект малки фигурки от слонова кост, които е държал тук,
от 18 век, и ги няма.
И този кървав отпечатък тук... - Моля за извинение, сър.
Всичко е наред Медоус. Знаем какво имаш предвид.
Съвпада точно с обувката на Грант.
Отпечатък, който ако мосю Грант казва истината, не би могъл да направи.
Точно така, сър.
- Сега имате възможност и мотив.
Трябва ви само тъй неуловимия|елемент на доказателството.
Липсващите фигури?
Не се съмнявам, че ще ги откриете скрити в стаята на мосю Грант,
вероятно под леглото му.
Радвам се да ви видя тук, г-н Поаро.
Изглежда, че сте навсякъде.
Може ли Поаро да попита какво правите тук?
Новината за това престъпление още не е обявена.
Тук съм за същото като вас. - Наистина?
Уоли знаеше нещо. Нещо опасно, това е очевидно
И някой го е премахнал.
- И кой ви даде тази информация?
Притежавам известна информация, да.
И ако това не е пословичния негодяй.
- Помощник комисар.
Можеш ли да разкажеш действията си по време на смъртта на г-н Уоли?
Това е незаслужено. - Спипахме го, сър.
Кълна се в Господ, не съм го направил. Някой ме е натопил.
Върнах се и отидох направо в стаята си.
Не знаех нищо, докато Бетси не извика.
Ако не кажете истината, това е краят
Но... - Не, мосю.
Отишъл сте в гостната. Знаел сте за смъртта на господаря ви.
И сте се готвел да избягате,
когато мадам Андрюс прави ужасно откритие.
Хайде. Не е ли така?
Казвам ви най-сериозно да ми кажете истината сега.
Това е единственият ви шанс.
Да.
Точно както казахте. - Добре.
Г-н Уоли?
Влязох и отидох към господаря,
и той лежеше мъртъв на пода, облян в кръв.
Уплаших се.
Ще ми изровят досието и ще кажат, че аз съм го направил.
А фигурите от слонова кост?
- Така или иначе щяха да ме обвинят.
Господаря беше казал, че са скъпи.
Можех да свърша всичко докрай.
И преди да избягам,
Бетси се беше върнала и опищя мястото.
Очакваш да повярваме на всичко това, Грант?
Трябва да те е срам, че казваш такива лъжи
на важен човек като г-н Поаро.
Мосю Грант, кога ви пуснаха от затвора?
Преди два месеца.
И как получихте позицията в дома?
През едно от обществата помагащи на затворници.
Един ме посрещна когато излязох. - Каза го и преди, Поаро.
Няма документ за назначаването му при Джонатан Уоли от такова общество.
Кълна се, сър. Беше пастор, свещеник.
Спомняте ли си как изглеждаше този пастор?
Не. Съжалявам, сър.
Изглеждаше посредствен, обикновен.
Боя се, че трябва да обвиня този човек, сър.
Не. Ако го направите, инспектор Медоус, ще обвините грешният човек.
Мосю Грант не е убиецът.
Благодаря, сър. Знаех, че ще ми повярвате.
Мерси.
- Сър, премислих го и няма смисъл.
Ако не е Грант, ами, никой друг не се е доближавал до къщата цяла сутрин.
Пердетата на съседите в Хопътън мърдат като вълни.
Ако не е влизал чужд човек в къщата, ами...
Не подозирате Бетси Андрюс, нали?
Поаро ще ви опише убиеца на Джонатан Уоли.
Убиецът е умен човек, много умен.
Първо се преструва за посетител в затвора.
След това намира длъжност на мосю Грант,
с преднамереното намерение да го направи изкупителна жертва.
След това му дава чифт ботуши, единия от два дублирани чифта.
Другия оставя за себе си.
След това кара до къщата във ван.
Оставяйки го на пълен показ, влиза в къщата, извършва убийството,
носейки идентичните ботуши.
След това си отива.
Този човек е носел сламена шапка и дрехите му са били леко окървавени.
Но, Поаро, цялото село щеше да го види.
Добре казано. Всички са го видели, и никой.
Отишъл си е във ван на касапин.
Този овнешки крак не би останал замръзнал, ако е доставен в събота.
Не. Някой е доставил този овнешки крак днес,
и по-важното някой който не би
привлякъл внимание с кръв по дрехите.
Да му се не види. Веднага отивам да арестувам касапина.
Не, не се мъчете, инспекторе.
Истинският касапин не би направил такава доставка днес.
Не, това е много мрачен случай, приятели мой,
и се боя, че сме едва в началото на много дълга игра.
Г-н Тайсо.
Бяхте предупреден, мосю.
- Знам.
Затова съм тук да ви кажа всичко.
Започна с анонимни информации. Влакови катастрофи, бунтове.
Отидох при Ингълс в министерството|на външните работи, без резултат.
След това съобщенията станаха по-неразбираеми.
Мерси.
"Играта ще започне скоро, битка на умове, след това царя ще падне.
пазете се, пазете се, от Голямата Четворка".
Това пристигна с досие на Райлънд.
"Ще падне царя".
Да, очевидно се отнася за играта|по шах. Това беше следващото.
"Смърт ще дойде в село Хопатън
Драконът ще пирува".
И Джонатан Уоли от Хопатън е открит мъртъв.
Някой вътрешен ми подсказва.
Някой от Голямата Четворка е станал предател.
Сега са разбрали и лежи в морга с нож в гърба.
Идентифицирахте ли починалия? - Още не.
Има още нещо. - Наистина?
Това беше в джоба на палтото му, адресирано до мен като другите.
Там трябваше да го оставите. Това е доказателство.
Да.
Карти за игра?
От един вид, да,
но първата е от китайски произход.
И на нея пише номер 1.
Това трябва да е Ли Чан Йен.
Мозъка зад тъй наречената Мирна Партия.
Две.
Това е карта късмет от монополи.
Не е нужно да си гений да го разбереш.
- Райлънд.
Номер 3.
- Защо пише Д, а не К?
Защото това е френско тесте карти, мон ами. "Ла Дам".
Французойка.
И накрая, основната аркана от картите таро...
Четири. "Се ла мор".
Смърт.
Г-жа Джап изтегли една такава на южното пристанище.
Циганката Мег. Три месеца по-късно, котката умря.
Едно, две, три, четири.
Мъртвеца се е опитвал да ми подскаже самоличността им.
Какво има, Поаро?
Не виждате ли, мон ами? Края на тази карта е изгорен.
"Тост за нашето бъдеще.
Всичката ми любов.
4 целувки".
Ммм?
Ще си изпуснеш ролята, ако не внимаваш, скъпа.
По дяволите.
О, Лин. Не можем да чакаме повече.
Моля те, бий гонга за вечеря.
Искаш твърде много от новия режим.
- Какво казваш?
Спомни си мечтата ни, всичко за което говорихме и което можем да постигнем.
Не мисля, че мога да го направя.
Стивън... - Нямам твоята увереност.
Не съм като теб. Това, което правим е погрешно.
Още ли няма новини от г-н Райлънд, мадам Оливие?
Нищичко
и това е много вредно за партията.
Би трябвало да заяви невинността си.
Вестниците са пълни с приказки за Голямата Четворка.
Не, това са глупости. - Точна така.
Вярно е, че има омраза между Америка и Русия, нали,
след смъртта на Савараноф?
Говорих със съветския посланник,
опитах се да успокоя малко, но...
Съпругът ми помирителя. Какво ще прави света без теб, скъпи?
Дано да не разбираме това.
- Ще пия за това.
О, тук са.
Надявах се да се присъединят, евентуално.
Не е толкова късно, скъпа.
Много съжалявам, съжалявам. Ще ми простите ли, лельо Ди?
Бях излязъл с момчетата и не усетих как лети времето.
Сам ли си, Джералд?
Мислех, че ще доведеш г-ца Струдерс.
О, господи, така беше.
Е, Амелия ще се оправи.
Вероятно е имала по-добра оферта.
Дали я оставих на това блажено парти?
Сега си тук Джералд, само това има значение. Защо не седнеш?
Много съжалявам. Вие трябва да сте "ле гранде дам", мадам О.
Чичо Стивън говори хубави неща за вас.
Оставате за няколко дни, точно така.
Аз съм черната овца на семейството.
Приятно ми е да се|запознаем, Джералд.
О, да, припомнете ми отново.
Джералд.
- Името ми е Куентин.
Разбира се. Болезнената кост на чичо Стивън. Ужасно съжалявам.
Ял ли си, Джералд? - Какво има? Чудесното къри на Линг
Напълни чинията, приятелю. Сега, къде е виното?
Някой за допълване?
Това е той, бедния човек.
Прободен в гърба със сила.
Кухненски нож. - Но вижте, приятели.
Въпреки усилията на служителите, в тази морга да го измият,
мръсотията е дълбока, пропила се е.
Бягал е от Голямата Четворка.
Човек едва ли би спрял|да се изкъпе, нали?
И въпреки това казвате, че вечерните му дрехи са от високо качество?
Много хубави, да. Малко старомодни.
Поаро би искал да ги види. - Сър.
Много е мило, че чичо Стивън ме прие.
Не мислите ли, мадам? - Наистина.
Блудния син се завърна и всичко това.
Най-малкото което да направя за момчето на брат ми.
Всичко е под моста вече.
Семейна вражда простена и забравена.
Радвам се, че съм успял да се компенсирам до известна степен.
Странно, много странно.
- Какво?
Плата е от отлично качество, но модата е от преди 30 години.
Няма етикет.
- А. - Какво има?
Само парче.
Име? - Един вид, да, но...
Е-Р-М-А-Н.
Херман? Герман?
Дали е откраднал дрехите да се дегизира?
Сега, приятели, трябва да открием самоличността на този човек
и да разберем връзката му с Голямата Четворка.
Стивън.
Стивън! Отключи вратата!
Ах Линг, побързай.
Стивън, отговори ми.
Какъв ужасен начин човек да умре.
Много странно, ако ме питаш.
Защо пожар? Прави лицето напълно неразпознаваемо.
Да. - Дали такова е било намерението?
Поаро помисли за това, но, не, няма съмнение,
че мъртвия човек е мосю Стивън Пейнтър.
Значи, убиеца влиза в стаята,
изтегля го от леглото и го издърпва до огъня.
Не е най-лесния начин да убиеш. Полицай.
Трябва да е имало ужасна борба.
И писъци, които никой не е чул.
Кой е открил тялото?
Китайския прислужник. Китайски, Поаро.
И Даяна Пейнтър, негова жена от 30 години.
Очевидно е подушила дима|от нейната спалня.
Значи мадам Пейнтър не дели спалня със съпруга си?
Не ме ли чу, Поаро? 30 години.
Да бъда честен, мисля че, г-жа Джап би се зарадвала на такъв тип уговорка,
ако имахме още една стая.
Виждате ли, инспекторе, пръста? Много странна улика, нали?
Изглежда г-н Пейнтър е пазел тетрадка, химикалка и шишенце мастило
до леглото си и това е написал снощи.
Д-р Куентин, вие бяхте личен лекар на покойния мосю Пейнтър?
Да.
Стивън имаше проблем със сърцето, лесно лекувано с правилните лекарства.
Но беше благоразумно да има някой под ръка.
Какво беше душевното му състояние?
Беше разтревожен.
Всички тези неща във вестниците биха обезпокоили всеки.
А сега и Райлънд изчезна. Това е голям удар за партията.
Кога за последно го видяхте жив, докторе?
Около 11:30 снощи. Поиска да ме види преди да си легне.
Как ви се стори?
Беше много развълнуван.
Предложих му тоник, но той каза, че просто иска да си легне.
Един последен въпрос, ако може, докторе.
Мерси.
Разпознавате ли този мъж?
Изглежда ми смътно познат. - По каква причина?
Има нещо свързано с Мирната Партия, мисля.
Срещнах много хора чрез Стивън и работата му,
не мога да кажа със сигурност.
Не, не го познавам. - Помислете внимателно, мадам.
Може би сте го виждала покрай работата на покойния ви съпруг?
Стивън не ме включваше в работата си, мосю.
Съжалявам, че не мога да ви помогна.
Не искаме да ви наскърбяваме, мадам.
Обичах съпруга си, мосю.
Но преди време разбрах, че чувствата ни вече не са взаимни.
Снощи научих това, което подозирах от известно време,
че той...
...че той...
Че той и мадам Оливие имат връзка?
Как разбрахте?
Поаро видя това на турнира по шах.
Много съжалявам, мадам.
Чухте ли някакъв смут през нощта, г-н Пейнтър?
Повярвайте ми, след количеството пиячка което погълнах
е чудо, че въобще се събудих.
Бях мъртъв за света.
О, боже. Съжалявам.
Сигурни ли сте, че не искате нещо?
Малко ми е раничко, но благодаря.
И за мен е рано обикновено, но знаете, горкия чичо Стивън.
Постоянно чуваш за такива странни инциденти.
Все пак е шок, когато ти се случи на някой близък.
Тогава мислите, че това е инцидент?
Какво друго може да е?
Как се разбирахте с чичо ви?
Ами, не мисля, че имах шанса да го опозная както трябва.
Тук съм само от няколко месеца. - Така ли?
Да, татко и чичо Стивън не се спогаждаха.
Имало е инцидент, когато съм бил малък.
И знаете същността на този инцидент?
Това. Фойерверк се взриви в лицето ми.
Татко винаги обвиняваше чичо Стивън.
Аз дори не го помня, разбира се, но те не си проговориха повече.
Значи получава значителна сума от смъртта на Пейнтър.
И начина на смъртта му, толкова насилствен и драматичен.
Огънят който поглъща лицето на мосю Пейнтър,
гротескно ехо на изгарянето на собственото му лице.
И докато умира, мосю Пейнтър потапя пръста си в мастилото
и надрасква буквата Д|в тетрадката си,
последен отчаян опит да посочи самоличността на убиеца си.
Дали го е направил Джералд за отмъщение и за парите?
Не, не, мон ами.
Четвърто убийство имащо връзка с Мирната Партия и Голямата Четворка?
Не. Това е много груб опит да се натопи младия мосю Джералд.
Е, предполагам най-добре|да разпитаме голямата клечка.
Ще направя всичко,което мога, за да ви помогна.
Това е ужасна загуба за света и за мен, лично.
Може би ще ни помогнете, мадам, със самоличността на този човек?
Не ми е познат, мосю.
Тогава, може би трябва да погледнете по-отблизо, мадам.
Зрението ми е отлично.
Уверявам ви, не знам кой е този човек.
Мадам, разбрахме, че преди да вечеряте снощи,
вие и мосю Пейнтър сте провели личен разговор?
Да, говорихме за бъдещето на Мирната Партия.
Това е лъжа. - Г-жо Пейнтър, моля ви.
Може да нямам вашия ум от световна класа, мадам,
но имам достатъчно усет да знам кога
съпруга ми изневерява зад гърба ми.
Даяна.
Искаше да приключи с теб и гордостта ти не можа да го понесе.
Чух го. "Това е нередно, не мога да продължа". Това каза.
Няма да се учудя, ако си го убила, за да не се върне при мен.
Не е вярно. - Г-жо Пейнтър.
Мосю, със сигурност не вярвате..
Вярваме, мадам, че си имаме работа с толкова безпощадна организация,
че не би се поколебала да екзекутира всеки, който стои на пътя й.
Ако знаете нещо за Голямата Четворка, моля ви да ни го кажете.
Обвинявате ли ме, мосю?
Има доказателство, което предполага, мадам Оливие,
че един от членовете на Голямата Четворка е жена, французойка.
Господа, намирам обвиненията ви за долни и нелепи.
Ще ме спрете ли, ако си тръгна?
Не, не мога, мадам. Не сте арестувана.
Няма да оставя нещата така, в никакъв случай.
"Мил тонер".
Не трябваше да я предизвикваме. Още не е дошло времето.
"Не мога да го направя. Това е нередно
Може да не е имал предвид връзката им, Поаро.
Или е бил убит, защото не е искал да участва в тази зловеща организация?
Накъде по дяволите отива това, Поаро? Нямаме с какво да продължим, нищо.
Трябва да има връзка, мон ами, връзка колкото и да е неясна
между тези случай,
нещо, което сме пропуснали.
Връзката е ясна, Поаро. Проклетата Мирна Партия.
Ако е вярно това, което е казал мистериозния източник на Тайсо,
тогава са точно обратното, за което се представят:
предатели работещи да започнат война, не да я предотвратят.
Поаро трябва да помисли.
Да помисли.
Помощник комисар Джап, сър.
Поаро, изчезнала е. - Кой е изчезнал, мон ами?
Мадам Оливие. Офейкала е като Ейб Райлънд.
Никой не е виждал ни вест ни кост от нея след като си тръгна от Пейнтър.
Има още нещо.
Получихме анализа на тялото на Пейнтър.
Бил е дрогиран. Затова не е извикал, когато са натикали главата му в огъня.
Наркотика е много специфичен. Джелсемин.
Джелсемин?
Не. - Какво има?
Спомняш ли си за научните изследвания на мадам Оливие?
Те засягат основно нервната система.
В малки количества джелсамина лекува сърцето.
В големи количества причинява парализа на нервната система.
Това го потвърждава. Тя също участва. - Така изглежда.
Такава възможност би била трагична, нали?
Да помислиш, че е възможно такава жена...
Остави това.Най-накрая имаме прогрес.
Идентифицирахме номер 3 от Голямата Четворка.
Да.
Ще намерите всичко точно както си беше.
Докато не хванете извършителя, не ми е позволено да пипам нищо.
Няма ли новини от племенника на мосю Уоли?
Не се ли е върнал за наследството си?
Не. Не, че съм изненадана.
Кой би искал да живее тук като знае какво се е случило?
Въпреки това ми се ще да се появи.
Кутиите с боклук просто си стоят там.
Мадам, преди казахте, че с чичо си не са се разбирали?
Доколкото знам. Това е от преди да дойда, както казах.
И какво е станало с него, мадам?
Живял е тук до 20 години, мисля.
След това...
Може да се е присъединил към цирка.
Повикайте ме като свършите.
Мерси, мадам.
Не отново. - Дай ми ги после, Редж.
За теб са.
Колко прекрасно.
"Скъпа Флоси,
скоро ще настъпи времето ни.
Четири целувки".
Разбира се, в тези дни няма грация в професията.
Тези млади актьори и актриси не могат да проектират.
Свикнали са да говорят в микрофон за радио или за говорещи снимки.
Професията може да е много жестоко място.
Особено, когато първия разцвет на младостта си е отишъл.
Ходите ли на театър, г-н Поаро?
Да. - Тогава трябва да сте ме видял.
Получих чудесни рецензии за моята Елайза Дулитъл.
"Уверена и зашеметяваща, г-ца Флоси Монро".
Не. - Не?
Ами, направих "Важността да бъдеш искрен" във Водевил през '26-та.
Имах голям успех с това. - Не.
Може би нещо по-скорошно. - По-скорошно.
Ами, да помисля.
Бях в "Херцога на Йорк" преди няколко години, но...
Да, наистина. Поаро е видял това. Какво играхте?
Акордеона.
От няколко години се появявате в театрална компания, мадам.
Мадмоазел. - Пардон, мадмоазел.
"Метюзеланските играчи". - Да.
Как за бога разбрахте за това? Това бяха щастливи времена.
Говорих с някой от колегите ви актьори и те ми казаха,
че компанията е затворила малко след края на сезона.
Да, много жалко.
О, благодаря.
Мерси.
Името Албърт Уоли говори ли ви нещо?
Уоли?
Не, не мисля. Защо, трябва ли?
Не, изглежда, че е бил част от публиката,
много отдаден на Метюселанската компания.
Всъщност, той събира сувенири от сезона през 1924.
О, бил е почитател?
Ама, наистина, г-н Поаро,
нали не очаквате да помня всичките си почитатели през годините.
Не ли, мадмоазел? - Не.
Например, само тази седмица ми изпратиха всякакви неща.
Картички, цветя, шампанско.
Всички от анонимен обожател. - Наистина?
Това пристигна онзи ден.
Валентинка през Април? - Да, и на мен ми се стори странно.
Но знаете какви могат да бъдат феновете.
Позволявате ли на Поаро да види?
Мерси, мадмоазел.
"Докато се срещнем отново".
Еркюл Поаро на телефона.
Да, мосю, интервю, възможно ли е?
Добре. Какъв е адреса ви, мосю?
Каква разлика правят няколко седмици.
- Да, сър
Отпратих този журналист с натрит нос.
Сега изглежда, че е бил прав, все пак.
Булдог Дръмонд от плът и кръв.
И най-добрия човек лежи мъртъв.
Мосю Поаро беше чудесен човек.
Бог знае, че ни трябват повече като него в момента.
Има ли надежда за мир, сър?
Тази работа с Голямата Четворка е наострила цялата международна общност.
Имате ли с какво да продължите, сър?
- Нищо.
Ли Чан Йен пусна изявление, че не знае нищо за Голямата Четворка.
Как иначе?
Все още няма следа от Райлънд и мадам Оливие.
Ами номер Четири? - Наистина.
Как човек намира самата смърт?
Поаро знаеше.
Ако само можехме да разберем какво знание е отнесъл със себе си в гроба.
Винаги е харесвал нещата така, нали?
Да.
Бил е по следите на нещо, нали? - Трябва да е бил.
Ще ми се да знам какво.
Бях толкова зает с всичките нови следи.
Поаро изглеждаше доволен да преследва сам нещата.
Предполагам, че е свикнал на това.
Да, предполагам. Едно е сигурно.
Приближавал се е твърде много до Голямата Четворка и са го премахнали.
Да. - Е?
Е? - Какво ще правим сега, Джап?
Какво ще правим сега?
Не можем да оставим Поаро да умре напразно. Трябва да ги спрем.
Чакайте, капитан Хейстингс. - Не можем да сме колебливи сега.
С мен ли сте или не?
За Поаро, заедно трябва да спрем Голямата Четворка.
Слушай, тези хора не се шегуват.
Няма да се спрат пред нищо. Щом дори Поаро не можа да ги спре.
Господи. Никога не съм мислел, че ще чуя такива морални приказки от теб.
Ако няма да направиш нищо, за да ги спреш, тогава аз определено ще.
И ще направя всичко по силите си. Приятен ден.
Значи... какво да направя сега, стари приятелю?
Добрия, стар Хейстингс.
Старите войници никога не умират, г-н Джап.
Сър. - Да, Джордж? Какво има?
Пристигна телеграма за вас. - За мен?
Ало?
Има ли някой?
Ооо.
Г-ца Монро е. Дойдох за прослушването.
Смешно, онзи ден говорех с един човек за това място.
Странно е да се върнеш тук след толкова време.
Не съм закъсняла, нали? В писмото ви пишеше четири.
Ало?
Помощ... помогнете ми.
Моля.
Какво става?
Какво искате от мен? - Добре дошла, г-це Монро.
Добре дошла в леговището на Голямата Четворка.
Боже мой.
Чула сте за нас. Колко приятно.
Говорете ми, г-це Монро. Кажете ми какво знаете за Голямата Четворка.
Не разбирам. Защо...? - Чакам, г-це Монро.
Не бихте искала да ме разочаровате, нали?
Знам само това от вестниците.
Какво сте прочела във вестниците?
Ами... всичко се управлява от Китай, нали?
Номер Едно. Продължавайте.
Ами... след това е американеца с всичките пари.
Номер Две.
Продължавайте.
Моля ви, аз... - Продължавайте.
Французойката.
Мадам...
Мадам Оливие.
- Номер Три.
И номер Четири.
Кажете ми какво знаете за номер Четири.
Никой не знае, нали?
Вие ли сте номер Четири?
Помисли назад, скъпа.
Мина много време.
Познавам... ли ви?
Всичките ми подаръци,
картичките, розите, не ти ли напомниха на нещо?
Ти си мой почитател? Ти си мой фен?
Мисли, Флоси. Помисли за сезона в този стар театър.
Преди 15 години
Играхме заедно на тази сцена.
Клод.
Клод Даръл? Това си...
Наистина ли си ти?
- Да, любов моя.
За какво е всичко това, Клод? Тоест...
Това е просто шега. Глупава шега.
Не, скъпа. Това е много сериозно.
Обожавам те, Флоси. Не го ли разбираш?
Бих направил всичко за теб.
Вече направих толкова много.
Само за теб.
Помниш ли какво ми каза на този ден?
Какъв ден? Това беше преди години.
Никога няма да го забравя.
Попитах те дали мога да те изведа на вечеря, а ти каза...
Клоди, не бъди толкова нелеп.
Сякаш мога да харесам някой като теб.
Ти си такъв смешен дребосък, нали?
Не, заслужавам най-доброто, Клоди.
Някой, който ще постигне нещо.
Някой, който ще го помни целия свят.
Но аз бях млада, нали? Бях млада и глупава.
Целия свят ще ме помни сега, нали?
Целия свят ще помни Голямата Четворка.
Ли Чен Йен, Ейб Райлънд,Режин Оливие и аз.
Клод Даръл. Номер Четири.
Унищожителя.
Самата смърт.
Искаш да кажеш, че ти си направил всичко това,
всичко това...
...само заради мен?
Кажи, че ме обичаш, Флоси.
Кажи, че ме обичаш.
Кажи ми.
Мисля, че си най-забележителния мъж... когото съм срещала.
Нека те отведа оттук.
Трябва... да се погрижа за още едно нещо.
Не мисля така, мосю.
Да, мосю.
Въпреки най-добрите усилия на Голямата Четворка,
Еркюл Поаро е жив.
и си мъртъв. Мъртъв и погребан.
Не.
Всичко беше "дим и огледало".
Не е ли това израза?
Но сега е време да свалим завесата над Голямата Четворка.
Мисля, че аз ще реша това. - Добре, синко, играта свърши.
Правил си големи номера, Поаро, но това бие всички.
Бих казал.
Имам много за обяснение, приятели, но първо, ако обичате, мадмоазел.
Флоси.
Хайде.
Мисля, че ще е по-добре да седнете, сър.
Ами тези двамата? Не трябва ли да направим нещо в случай, че...
Какво им има?.
- Един момент, мон ами
Пред какъв път се намираме.
Светът е пред прага на ужасен конфликт.
И какво откриваме зад всичко това,
да разпалва подозрения на глобално равнище?
Ужасяваща конспирация.
Кукловоди, които заплашват да въвлекат света във война.
И въпреки това...
Каква е първата реакция на някой като чуе за Голямата Четворка?
Че е като от книга, нали?
Булдог Дръмонд.
Точно така, мосю Тайсо, точно така.
Защото всъщност това е всичко, приятели.
Прост театър. Голямата Четворка не са истински. Не.
Те съществуват само в побърканото въображение на един човек.
Това е невъзможно.
Човек, който би хвърлил света в хаос, заради несподелена страст.
Албърт Уоли, който по-късно приема сценичното име Клод Даръл
и който за последните няколко месеца се е маскирал за д-р Куентин.
Ами Ли Чан Йен и тези двамата?
Ли Чан Йен е невинен както заяви,
а тези бедни злощастни души са просто пешки в играта.
Отвлечени и държани тук,
изчезването им е организирано, за да ги заподозрат.
Но защо не казват нищо? - Защото са дрогирани, мон ами.
Дрогирани с джелсемин. - Господи.
Да.
Същото лекарство, което е упоило Стивън Пейнтър преди да бъде убит
Те са напълно в съзнание, но са в пълна физическа парализа.
Но милостиво, както е в този случай,
ефекта е само временен, мон ами.
Въпреки това, всички повярваха в Голямата Четворка?
Флийт Стрийт, полицията, великото британско общество.
Да, мосю, за известно време дори Поаро беше подлъган от шарадата ви.
С вашата помощ, разбира се, г-н Тайсо.
Какво?
Просто трябваше да ви навия като играчка и вие тръгнахте.
Вие и вашия малък вестник.
Разпространявайки страх, объркване, омраза.
Емоционална супа, пулсираща.
Наистина бяхте много полезен съюзник.
Но моя информатор?
Писмата? Картите?
Всичките изпратени от мосю Даръл.
Ами човека с ножа в гърба
В реалност, скитник облечен в театрален костюм,
уликите на картите поставени в него.
Реалност, мосю Поаро? Кой може да каже къде свършва фантазията започва реалността
Ами, нека говорим за началото, мосю.
Първо действие от толкова странна драма.
Албърт Уоли.
Момче,
сираче,
клето и необичано...
...което е изпратено да живее със студения си и сдържан чичо.
Албърт Уоли е име, което не съм използвал от години.
Не, но чичо, който неодобрява фантазиите ви
и желанията ви да участвате в театъра.
Всички тези години слушайки този стар глупак
да говори за безценния си китаец, Ли Чан Йен.
Започнах да виждам възможности.
Да, но сте имал трудна задача, нали?
Да спечелите доверието на членовете на Мирната Партия.
Детска игра.
Подправих препоръките си и тихо заех позиция като д-р Куентин.
Състоянието на Пейнтър не е много трудно за проучване.
Аз съм актьор, мосю Поаро и при това добър.
Да, наистина, мосю, способността ви да се смесвате,
да се дегизирате по различни начини, което се оказа много полезно.
Имате гения на характерния актьор.
Не! Не!
Г-н Тайсо.
Савараноф беше убит, за да уличи Ейб Райлънд.
Чичо ви умря, за да хвърли подозрения върху Ли Чан Йен.
И Стивън Пейнтър, който беше невинен,
убит, за да инкриминира мадам Оливие.
Той беше слаб глупак. Съвестта му беше слабост.
Просто го убедих, че не е почтено да продължат любовната си връзка.
Това е било всичко? Даяна Пейнтър е чула как приключва връзката?
Няма нищо общо с Голямата Четворка?
Така е, мон ами. - Но защо?
За какво е било всичко това?
Заради мен.
Нали, г-н Поаро?
Да, мадмоазел.
Заради жената, която го е отблъснала преди всичките тези години.
Защото в това се състой вашата трагедия, мосю Даръл.
Дарбата която би ви превърнала във върховен актьор ви прави забравим.
Човека, който се смесва с тълпата.
Човека чието име никой не помни.
Човека, който... изчезва.
Албърт Уоли, Клод Даръл,
д-р Куентин, номер Четири.
Каквото и име да си изберете, мосю,
обожавате театралните фанфари.
Ама, че сте нагъл.
Какво?
Всичко това. Вече знаехте къде съм.
Можеше да изпратите полицията да ме арестува по всяко време,
но вместо това искате голям финал,
да покажете на всички колко сте умен.
Приличаме си повече отколкото си мислите, Поаро.
- Добре, сядай.
Никой да не мърда. - Не бъди глупав, Даръл.
Никога няма да се измъкнеш. Хората ми обсаждат сградата.
Ако Флоси няма да ме има...
тогава всички ще си отидем в блясък от слава.
Боже мой.
Поаро, трябва да изведем всички оттук.
Една минута.
Една минута...
...преди да сваля последната завеса върху Голямата Четворка.
Поаро. - Няма да го направите, мосю.
Да направите всичко това за любовта на една жена.
Няма да я пратите в гроба, Албърт Уоли.
Не можете.
Всичко е наред.Всичко е наред, синко.
Всичко е наред.
Ти развали всичко!
Ти развали всичко, непоносим малък човек!
Но аз съм номер Четири, чуваш ли ме?
Унищожителя.
Самата смърт.
Мъртъв е.
Добър ден, господа.
Източник на голямо облекчение е, че след ужасното ни премеждие
успяхме да изчистим не само собствената си репутация, но и тази на партията.
Наистина.
Ли Чан Йен иска отново да увери всяка цивилизована страна,
че ще продължим да се борим за световен мир.
Голямата Четворка се оказа измислица,
но все още стоим над пропаст.
Ситуацията остава мрачна,
но ако започне война, силите на светлината ще се обединят като един.
Ще трябва да ям малко "скромен пай", естествено.
Но ми остава да пиша за ексклузивната история на номер Четири,
това е някаква утеха.
Благодаря за възможността да бъда на края, г-н Поаро.
Надявам се да си си научил урока, друже. Проверявай фактите сипреди да печаташ.
Между другото, как разбрахте всичко?
Струваше ми се от известно време, че този случай има театрална нотка.
И етикета на костюма, Макс Берман и Синове,
беше първата грешка на мосю Клод Даръл.
Албума му с изрезки ме отведе до мадмоазел Монро.
Разбира се, той я следеше зорко,
но когато се срещна с мен, Еркюл Поаро, той се паникьоса.
Еркюл Поаро на телефона.
Разбрах, че сте ме търсели. Казвам се Клод Даръл.
Да, наистина, мосю,
във връзка с престоя ви в Театър Метюзела.
Възможно ли е интервю? - Разбира се.
Мога да ви отделя време по-късно този следобед.
Добре. Какъв е адреса ви, мосю?
Апартамент A, 41 Уилбърфорс Роуд, Излингтън.
В колко часа? - Да кажем в четири?
Чудесно. Довиждане.
Но аз се надявах, че ако дори за един момент мосю Клод Даръл повярва,
че е успял, то последващото осъзнаване на провала
би било още по-съкрушително.
И Еркюл Поаро се оказа прав.
Още не мога да повярвам как успях
да го убедя, че съм влюбена в него.
Предупредих мадмоазел Монро, че ще й трябва кураж
и може да е много опасно.
Но когато дойде момента Клод Даръл
да се свърже отново с нея, както знаех, че ще направи,
трябва да сме готови, нали?
Беше незабравимо представление, мадмоазел.
Имах чудесен директор, г-н Поаро.
Мерси.
Е, колкото и да е приятно това, трябва да си напиша колоната.
Предполагам няма да искате да ми дадете ексклузивно интервю?
"Жената, която открадна сърцето на номер Четири"?
Може би.
Може да го обсъдим на обяд.
Нямам нищо против.
Незабравимото представяне определено буди апетита.
Къде ще отидем? В Симпсън е приказно.
Скоро не съм била там. Или може да отидем на танци.
Приятели?
Ами, Поаро... радваме се,
че не си... мъртъв.
Разбира се, че сме, но...
Но защо беше нужна тази ужасна шарада,
да ни караш да вярваме, че си убит?
Но това беше важно, г-це Лемън, беше важно да го повярвате.
Беше нужно Поаро да изчезне,
за да свали гарда на номер Четири.
Джордж?
Сигурен съм, че сте имали най-добри намерения, сър.
Никой не е герой за прислужника си.
Ще ми простите ли някога, приятели?
Всичко беше за добро...
Предполагам.
Но тази афера с Голямата Четворка направи едно добро.
Не ме ли събра с всичките ми стари приятели?
Почти всички.
Защото къде е Хейстингс? Къде е капитан Хейстингс?
Ами, боя се, че няма следа от него след като се втурна.
Сигурно вече е чул новините.
Господи, Поаро.
Мислех, че си мъртъв.
Мон ами, Хейстингс.
Мон ами, мон ами.
Това е най-изключителното нещо.
Тъкмо казвах...