Провалът е неизбежност.
Д-р Кристина Янг.
Благодаря, д-р Хънт.
Процедурата, ъ...
Процедурата е... е относително неизпробвана, толкова,
че рисковете от нея са необикновено високи.
И все пак, това не е причина
да не се опита.
Всеки учен щеше да каже "НЕ",
отново и отново.
- Добре ли си? - Да.
За щастие, пациентът засега реагира много добре.
Показателите му са стабилни, надеждата ни е,
че това ще продължи. И ако стане,
аз съм предпазиливо оптимистична,
че можем да наречем тази процедура успех...
Ъ...
"Хоумрън" е по-добра дума.
Д-р Янг удари хоумрън.
Благодарение на нея бебето Нейтън успя тази сутрин.
Тези, които си спомнят.
Тези, които промениха живота ни.
Хората като Кюри,Солк...
Барнард...
Ще принтираме друга портална вена.
Ще направим тестове,
ще търсим материал, върху който ще се закрепи по-добре.
Значи се връщаме в самото начало?
Те са тези, които не биха приели не за отговор.
Да, г-жо.
Добро утро.
Вашето име ли виждам на таблото този следобед?
Е, това е просто cholie. Ще загрея с нещо по-леко.
Ще пропуснете сватбата на Кепнър?
Е, аз планирам първата си операция,
когато всички ще ги няма.
Аз-аз не искам да се вдига голяма врява.
Имаш тумор debulking.
- Ще си готова ли на време? - Ще бъда.
Добре
3-4-9-1
Ти също ще оперираш, нали?
- Медикаментозно лечние ? - Мм.
Гордея се с теб, Бейли.
Не искам да се вдига голяма врява.
Мисля, че мина много добре.
Вече не работиш с мен.
Трябва да си надвишил часовете си.
- Трябва да се прибереш и да си вземеш почивен ден. - Какво?!
- Защо? - Не знаеш кога да си държиш устата затворена.
Те трябваше да разберат, че беше необикновена...
Не ми е приятно да говориш вместо мен,
особено за този случай.
Рос всъщност каза, това, което трябваше да бъде казано.
Никак не ти беше комфортно там.
- Затъваше. - Само на 68 часа съм тази седмица. Виждаш ли?
"J.A.M.A." искат интервю. Трябва да бъде кратко
Конферентна зала "С"
Разтревожен съм за теб
Пресилваш се напоследък.
- Не съм единствената, която го забеляза. - Кой още?
- Няма значение кой. - Сбъркал ли съм?
- Работата ми ли не е... - Не.
Работата ти е страхотна.
Просто ставаш...
Ще се претовариш.
Мисля, че знам какво става.
Трябва да отпуснеш малко напрежението.
Няма да го правим повече.
Ако мислиш, че това е повече от това, което е, недей.
За да те отпусне е.
Ти си този, който трябва да се отпусне.
Добре съм.
Съжалявам.
Не ме изключвай.
Добре съм.
Рос, отивай си.
Добре, първо определяме
рецепторното поле на всички сензори, нали?
- Да - Ок
Дерек, хората от Клайс Неуросайънс
ще са тук след 20 мин. - Не мога. Аз...
Когато приключа тук, трябва да заведа Бейли на урок по музика.
Хм, за какво става въпрос?
Искат да говорят с мен за някакво проучване.
Не е просто "някакво".
А президентската инициатива за съставяне на карта на мозъка.
Това е "проучванеТО". - Ок. Не.
Стартираме втора фаза.
Добре? Той е мозъкът ми сега.
Мередит може да вземе останалото. Мозъкът му е за мен.
- Ще се отърва от тях. - Не, няма.
Ще им кажеш "да".
И двамата ще дойдете на сватбата на Кепнър, ок?
- Мхм. - Ъхъ.
Аз няма да дойда.
Бейли най-накрая ще оперира.
Предпочитам да остана, вместо да гледам Аризона там,
изглеждаща великолепно,
докато аз съм покъртително, сбръчкано, изоставено
нещо, което тя е изчистила от обувката си.
- Ооф! - Не прави това.
Знам, че си мислите, че само това правя.
О, хей, хей! Всички ще дойдете на сватбата, нали?
- Да. - Задължително ли е?
Това е точно... точно това правиш.
Знам много добре какво правя, но това не е същото.
Тя беше важна.
Ние бяхме нещо.
Може би бяха нещо.
Нах. Не.
Как е баща ти?
Той е казал на всички медицински сестри, че си му дете.
Той е горд. Как е той?
Не знам.Наистина не ми пука.
Помощ! Някой да помогне на момчето ми! Беше прегазен!
Сър, не мърдайте! Не го мърдайте!
Не,не,не,не. Спри!Спри!Носилката!
Дръжте го. Гръбначният стълб!
Той караше трактора.
Блъснал е една неравност и е паднал.
Попаднал е под гумата и ремаркето също.
Мърдал ли се е оттогава?
Да, да опитваше се да стане.
- Добре, да го закараме право в lodox. - Добре, да вървим.
-Как се казва? -Коди. Името му е Коди.
Коди, аз съм д-р Робинс. Чуваш ли ме?
Не се ли обадихте на бърза помощ?
Обадих се на 911, но тогава той припадна
бях толкова уплашен, че не можех да чакам.
За това го доведох тук сам.
Казахте, че преди това се е движел?
Да. Това е добре, нали?
Сър,трябва да отсъпите назад.
Ние ще направим всичко възможно.
Ох, извини ме, Грей?
Ъм, от пресата искат няколко снимки на принтера.
- Удобно ли е сега? -Да, разбира се. Къде да застанем?
Ами, добре, всъщност...
Това всъщност е за случая Нейтън Глейзър. Така...
Но то принтира работата ми.
Това е добре. Искам да кажа, никой няма да разбере.
Можем да се върнем.
Окей, точно до принтера.
Ох, д-р Янг, това е перфектно.
Гръдна фрактура на С-6.
Повикай Торес. Коремът му е пълен с кръв.
- Влиза в операционанта веднага. - Трябвало е да изчака линейката.
Мисля, че този мъж парализира собственото си дете
докарвайки го сам до тук. - Все още не знаем това, Алекс.
Ще се оправя. Защо не отидеш при баща си? - Всичко е наред.
Какво? Сигурно имаш въпроси.
Отдавна загубен баща? Имам предвид, бих имала милиард въпроси.
Помогни ми да го закараме до операционната зала,
и после ще те викна ако се нуждая от теб, ок? Да вървим.
Ще се оправи ли?
Има сериозно вътрешно кървене,
затова трябва да оперираме веднага.
- Също така вратът му е счупен. - О, Господи!
Ще може да се движи нали?
Той се движеше.
Това беше преди той да... Ще знаем повече след малко.
Правим всичко по силите си.
Така, че седнете.
Ох! Ох!
Уау, изглеждаш... Не!Не!
- Не казвай, че изглеждам добре. - Като влакова катастрофа.
Но не мога да видя къде отива.
Какво правиш тук?
На лов за шаферки съм.
- Това е традиция от фермата? - Ще бъдеш ли там?
Имам предвид... Напълно ще те разбера, ако не дойдеш.
- Просто.. - Искаш ли да дойда?
-Да, разбира се. -Тогава ще дойда.
Благодаря ти.
Добре.
-Добре. Гледай сега. -Почакай. Знаеш ли какво?
-Косата ми.. -Да.
Елиът Хукс, 20, тук за повторно премахване
на бронхиални тумори. Това ще е неговата...
Чакай, не може да е вярно. - Вярно е.
312 операции.
Започнах лечение, когато бях на 4.
Неговите тумори се появяват отново, изграждат се и застрашават
ларинкса и белите му дробове.
Трябва да ги изрежем.
На всеки 7 до 10 дни. 312?
Това е... грубо. Свикнал съм.
Нашите купиха къща на няколко пресечки от тук.
Все едно си по-близо до доброто училище.
Не, няма да го направим.
-Извинявай. -Елиът...
какво ще кажеш, ако отглеждам туморните ти клетки в лаборатория
и специално да приготвя лекарство, което може да спре растежа им,
да намеря точното лекарство, за да ги спра?
Без операция?
Без операции, никога повече.
О, боже мой.
-Нали? -О,боже мой.
Не мислиш ли, че този младеж е преживял достатъчно операции?
Да,г-жо. Извинявам се.
Точно така, съжаляваш. Хайде да отворим лабораторията ми.
Не!
Не съм имала достатъчно операции.
Чаках ли, чаках да се върнете в операционната,
и, по дяволите, достатъчно!
Тук съм да уча хирургия, а съм забравена.
И заслужавам повече от това.
Така че аз..
Просто съм уморена.
- Да вървим. - Трябва да направим процедурата на Елиът още веднъж,
за да вземем пробите, от които се нуждая.
Ти ще я направиш, от начао до край.
Подготвям мъжа. Благодаря.
Внимавай там.
Дъхът му е ужасен.
Всичко е наред. Не е.
Това е, това е ранг.
Мога да надуша какво е ял миналия вторник.
Това е дивертикул на Зенкер.
Сега тези мускули тук трябва да заработят заедно
за да изтласкват храната към езофагуса.
За съжаление, тези на Далтън работят един срещу друг.
Стената оформя торба,
и там остава храната.
Постоянно имам чувството, че нещо е заседнало в гърлото ми.
Веднъж се разболя от пневмония, след като храна попадна в дробовете му.
Той е развалина. Аз съм развалина.
Добре, ще режа долния мускул,
за да позволи на храната да минава.
И стените ще се стегнат сами.
Има ли нещо, за което трябва да се тревожим?
Ами ,разбира се, при всички операции...
има определени рискове...
В най-лошия случай удар или дори смърт.
Но това е много малко вероятно в този случай.
Има малък риск от увреждане...
-на гласните струни. -Какво,като...
Няма да мога да говоря?
- Това е в най-лошият случай. - Много малко вероятно е.
- Имаш готин задник - Делтън!
Чу човека. Може да не проговоря повече.
И не искам да оставя нищо неизказано.
Имаш страхотно дупе.
Също, никога не съм харесвал брат ти.
Какво?!
Можех да запазя това за себе си.
Но беше приятно да го кажа.
Ти си идиот. Колко скоро можете да го упоите?
Уф!
Ето къде си.
Да, тя е вълшебен детски изцерител.
Но вече приключихте, нали? Приключихте? Можем ли да вървим?
- Може ли да направим още една? - Моля те, ела с мен.
Защо си тук?
- Отказваш се от сватбата ли? - Какво?
Не! Не се отказвам... защо го казваш?
Не, имам нужда от теб. Ела с мен.
Господа, както знаете лично президентът
изиска мандат за нашата организация...
Да направи пълна и завършена карта на човешкия мозък.
Клайс Неуросайънс иска да води
- отбора към тази цел - Шшш Шшш
Имаме огромна сума от Националния Здравен Институт, за да го направим.
Първата стъпка ще бъде да развием технологията.
Сензорите, които развихте за Б.С.И. работата си.
са най-впечатляващите, които сме виждали. - Поласкан съм. Благодаря.
Почакайте докато видите какво правим ние.
Страхувам се, че доктор Торес и моята Б.С.И. работа
са поглъщащи. Нямам времето.
Това ще бъде компенсацията, която ще получите,
само за консултиране от разстояние.
Добре, вижте. Дори няма да го погледна.
Не става въпрос за компенсацията.
- Обърнете листчето. - Не искам.
- Просто... обърнете го.
- Това са много пари. - Не ме интересува колко пари са.
- Не е това. - Поне ще изгледате ли филма ни?
Да. Да, ще го направи.
Просто слушате какво имат да кажат.
Абсолютно.
Клайс Неуросайънс...
Картографирай на пътя за утре. Окей,окей.
Искаш ли да гледаш филма? Започваме.
Повторение. Нагоре.
Уф! Твърде съм уморен.
Съжалявам, скъпа.
Ще ни дадеш ли секунда?
Имам един въпрос.
Познах те от първи път, когато те видях.
Как забрави жена си и трите деца?
Как-как го направи?
Направих такава бъркотия от всичко.
Колкото повече време минаваше, колкото повече наркотици употребявах,
толкова повече се оставях да забравя
защото не можех да се понасям. Нали се сещаш?
Спомням си те.
Помня, че се смееше в съня си.
Да, това е било, когато съм бил на на около 4, нали?
Ти беше просто щастливо хлапе.
Предполагам, че промених това, нали?
Спомням си, че ме заведе на панаир веднъж.
Един от онези пътуващите,
където всички люлки и въртележки са скапани и можеш да умреш.
Но се возихме на всичко по два пъти.
- Беше хубава вечер. - Спомням си.
Майка ти имаше срив.
Разкъсваше тапетите на стените,
казвайки, че някой се крие там.
Тази жена беше ужасна бъркотия...
А другото семейство?
Как беше с тях?
По-добре.
Може да опитам и да се върна.
Наоми е трудна, но не е като майка ти.
Тя не е луда.
Добре, това трябва да спре сега.
Мама не беше проблема.
Не се опитвам да говоря лошо за майка ти,
но не можеш да знаеш какво усилие е
да бъдеш с някого като нея.
Кой мислиш, че се погрижи за нея?
Следеше я?
Гледаше я,за да не се нарани?
Кой си мислиш, че се погрижи за децата ти?!
Направих най-доброто, което можах.
О, ами, ако това е най-доброто ти, просто трябва да се откажеш.
Най-доброто ти е безполезно.
Аз бях бащата!
Бях дете, но аз бях бащата!
Ти беше нищо.
Теб те нямаше.
Ти си безполезен.
Добре! Добре, добре.
Върви си.
Ок, мога да свържа C-5 и 6, но трябва да го направя бързо,
ако искаме да имаме шанс да избегнем парализата.
О,благодаря ти. Ти си гений. Скалпел!
Всъщност, аз съм един вид гений.
Аз и Дерек започваме втора фаза днес...
резултати от тактилния натиск.
Страхотно! Браво на теб.
Ами, добре е и за теб.
Целта е протеза за крака,
толкова чувствителна и отговаряща, колкото крака, който загуби.
Нека се върнем където беше.
Ок, пригответе врата. Ще се измия.
Хей, казах ти, че ще ти се обадя, ако се нуждая от теб.
- Как е баща ти? - Къде да застана?
Вземи клампа.
Помогни ми да открия кървенето.
- Мередит! - Ейприл, какво правиш?
О, Господи. Отказваш ли се?
- Спокойно. Знам какво да правя. - Наистина?
Защо всички мислят, че бягам?
Не бягам. Ела с мен.
- Но аз... - Не.
Не дойде на нито една от пробите
за твоята шаферска рокля, затова...
Доведох шивачките при теб.
Ще изглеждаш хубава за сватбата ми.
Ехо. Без дрехи, моля.
Предполага се,че вие трябва да правите тези неща за мен.
Гледах пресконференцията ти.
Какво стана с теб там?
Трябваше да им кажа какво направих,
но не съм напълно сигурна.
Какво искаш да кажеш?
Не съм сигурна защо детето е още живо.
Тръбичката? Мислела си, че няма да проработи?
Не проработи. Оправихме я,
но не знам какво направих, Мер.
Все едно да удариш телевизора.
Оправих всичко, но не знам как.
Чувствам се като пълна измамница.
Но продължи въпреки всичко?
Имам предвид, не си споменала това на никого?
На кого Мер? Ти не ми говориш
Алекс е срещу мен.
Нямам никого. Нямах избор.
Беше най-добрият му шанс.
Уау, беше права.
Намираме се на две съвършено различни места.
-Мер, моля те. -Не, искам да кажа, може и да съм преиграла
и може би имам какво да доказвам,
но никога не съм била арогантна като теб.
Знаеш ли какво Мередит?
Върви по дяволите.
Трябваше да слушам глупостите ти със седмици
и няма да стоя и да понасям това повече.
Ти стой тук.
И затова в Клайс Неуросайънс
утре е днес.
-Е? -Много впечатляващо.
Както казах, претоварен съм.
Дерек, те искат просто консултация.
- Това не налага преместване, нали? - Не, не, не.
Ще са просто няколко посещения
на всеки няколко месеца.
Още веднъж, поласкан съм, но ...
Просто не разполагам с време.
Просто ни води, в това което правим. Не.
- Не и ако това е, което правите. - Почакайте, мислите, че има нещо грешно
в нашия подход? -Нашият метод е най-напредналият...
Методът ви не може да направи дори карта на човешкия сфинктер.
- Дерек - Съжалявам, но те - те...
те ме накараха.
Вие гледате планетата.
Отстъпете назад...
и погледнете вселената.
Не целуваш някого свивайки устните си.
Виждате някого и си спомняте защо го желаете.
Вашата симпатична нервна система ускорява пулса ви,
предният ви лоб намалява задръжките ви,
и имате нужда да го целунете.
Всичко това се случва наведнъж.
Ние сме импулсивни и натрапчиви.
Ето как работи мозъка.
Спрете да гледате това,което правим.
Вижте защо го правим.
Да не би да предлага преместване на сензора?
- Не, не схващаш Тим. - Искам да разбера.
Той казва да променим всичко.
-Той казва... -Къде си...
-Все едно този сензор е стара новина. -Шшшшш
- Казва че обгаряне на кората ще ни даде... - Започнаха да схващат.
По-дълбоки разрези и по-бързи картини на целия мозък.
Оу, нали знаеш онази рокля...
-Лилавата с презрамките? -Да.
-Прави те дебела. -Какво?!?
-Каза че е хубава. -Излъгах.
Но искам последните ми думи да са искрени.
Прекрасна си. Но в тази дреха...
-Нещастник. -Изглеждаш като парадна лодка.
Носих тази рокля на три сватби.
♪ it had to be you ♪
-Ммм. -нашата песен. Последен шанс.
♪ it had to be you ♪
Рискът от увреждане на гласните ти струни
е минимален. -Отрежете ги, моля ви.
Ъм, това е последната ти спирка, Карън.
Ей. Ела тук.
Ще те видя после.
Движи се странично.
Там.
Готово.
Дължа ти извинение.
Не трябваше да ти говоря така.
Защо? Получи това което искаше.
И беше права.
Част от работата ми е да те уча.
Не съм го правила до сега.
Не бях сигурна дали ще бъда възнаградена или наказана.
Част от моята тайнственост.
Оу, това го разбрах.
Никога не се страхувай да отстояваш себе си.
Просто бъди сигурна, че си права когато го правиш.
Това е толкова вярно.
Трябва да се боря за това, което заслужавам.
Това е толкова вярно.
Знам. Казах ти. Пропусна това.
Кажи ми как даваш
100% на семейството ти и 100% на работата ти
Ух, това е категорично невъзможно...
- Защото продължаваш да прецакваш проучването ми. - О, Боже мой, Мер.
Заемането на принтера няма нищо общо
с умрялата ти овца.
Помисли ли изобщо,че може проучването ти да се е провалило
от само себе си? -Да бе, защото съм ужасен лекар.
- За това се разбрахме. - Никога не съм казала това.
- Каза го... - Никога не съм казвала това!
Но ти каза, че съм ужасен човек...
не един път.
защото не съм съгласна с теб.
Защото съм отдадена на работата си.
Защото не искам бебе?
Кога точно се превърнах в чудовище в твоите очи?
Може ли да говоря с теб?
Шейн.. давай.
Помислих, че трябва да чуят какво си направила, а ти го подценяваш.
Шейн, казах да се махаш! Прибирай се!
И бях прав.
- Какво? - И-мейл от фондацията Харпър Ейвъри
с молбя за проучване на случая и състояние на пациента.
- Какво? - Предложена си за наградата тази година.
Сега ти я съблечи и ти също.
Ще носиш ли крака с високо токче?
Защото изглежда удивително. Но след известно време винаги
ставаш толкова кисела. О, и също, ще е във ферма,
така че може да е кално. Ти... - Ще се оправя.
- Ок. - Успя ли да декомпресираш връзката?
- Парализиран ли е? - Рано е да се каже.
- Ще кажеш ли на бащата? - Да му кажа какво?
Гръбначното нараняване вероятно е причинено,
защото бащата го е докарал.
О, боже. Чака се за линейка.
Ами... не е знаел.
Да и за това сега детето му може да не проходи?
Имам предвид, че детето щеше да е по-добре, ако той
не се беше намесвал. - Кали, престани.
Детето му е било ранено и той се е опитал да му помогне.
Понякога се опитваме да оправим нещата
и нямаме представа, че всъщност вредим още повече.
Разбира се, че няма да му кажем.
Не.
Не мога да вляза там.
Има твърде много труктури.
Добре, ще вляза през шията му.
-Добре. -Да.
Заповядaйте.
Какво мислиш, че ѝ каза?
Нямам идея.
Въпреки че, не мисля, че има много неща
които не биха си казали.
Така ли? Как мислиш, че се стига до това?
- Няма нещо, което бих ти спестил. - О, съмнявам се.
Никак не сме близо до такова нещо.
Разхвърляна си.
Оставяш коса. Разхвърляш сутиени.
Това не е истина и е грубо.
Остана у нас през уикенда
и по всяка възглавница има косми,
сутиени на всяка от дръжките на вратите.
Има сутиен в чекмеджето със сребърните ми прибори.
- О, кой? Син ли беше? - Как можеш да имаш толкова сутиени?
Добре, ти пък имаш гневно лице.
Имам гневно лице?
Да, когато мислиш или разрешаваш някакъв проблем
или просто обмисляш промени, хората си мислят, че си бесен.
- Ами, не съм. - Ами, знам. Но така изглежда лицето ти.
- Започвам да се ядосвам. - Затова трябва да усмихваш повече.
Имаш прекрасна усмивка.
Мисля, че каза, че я обича.
Може би.
Кажи го на глас и започни с това.
Какво?
Не, това е нещо, което Марк Слоун ми каза веднъж.
- Готов е. - Каза "ако обичаш някого,
му кажи дори и да те е страх,
дори да ти създаде проблеми,
или да разбие живота ти."
- Кажи го високо и започни от там. - Чудесно е.
Ахх! О, боже мой!
-Какво правиш тук? -Какво... правиш тук?
- Работя. - На сватбения ни ден?
Трябва да спечеля достатъчно, за да си взема почивка след сватбения ни ден.
- Видя ме. - Едва-едва.
- Не съм видял роклята ти. Косата ти.
С огромна шапка ли си?
Това е лош късмет!
Лош късмет!
Не, не, не, не, не.
Това е добре. Добре е, защото...
Ако първият път, в който те виждах днес,
беше с рокля и прическа, изглеждайки толкова красива,
щях да си припомня как не те заслужавам
и вероятно да припадна.
И да свършим обратно тук, уплашени. Нямаше да се оженим.
Щеше да се наложи да срежат костюма ми, а аз все още го изплащам.
Радвам се, че те видях така,
защото ще те виждам така повече,
отколкото другояче до края на живота ни.
И те обичам такава.
Аз също те обичам.
Нямам търпение.
Ох! Хей, не забравяй черните чорапи.
Матю?
Възможно е липсата на реакция на нервите да се дължи на
на травма или подуване на гръбначния стълб.
Може да се оправи с времето.
А, ако не се?
Възможна е парализа,
най-вероятно квадриплегия (парализа на четирите крайника).
Трябва да изчакаме и ще видим.
Вината е моя, нали?
Той се движеше, когато се случи.
Тогава го доведох тук.
Аз направих това.
Аз му причиних това.
Опитали сте се да му помогнете.
Каквото и да стане, вината не е ваша.
Опитал си се да направиш най-доброто за детето си.
Добре?
За нещастие, не успях да достигна до дивертикула
с ендоскопа, затова влязохме хирургически.
Но мина безпроблемно...
И той ще има много свеж дъх.
Благодаря.
Той се събужда.
Добре.
Здравей, скъпи.
Какво става с него?
- Повикай Шепърд веднага. - Далтън?
Извинете ме.
Далтън?
Мога да се конкурирам като майка и хирург.
Просто не мисля, че мога да се конкурирам с теб.
Не можеш, Мер, защото, това е всичко, което правя.
Това е всичко, което искам да правя.
Затова не ми се оплаквай, че си взела решение, за което сега съжаляваш.
Мислиш, че съжалявам, че имам семейство?!
Мисля, че се чувстваш изостанала. И това е неприятно за теб,
но никой не те е принуждавал да напускаш играта.
Аз не съм вън от играта!
Просто няма да саботирам приятелите си, за да спечеля!
- О, това ли правя? - Това правят акулите.
Ти го каза през първия ни ден.
Доколкото си спомням говорех за теб.
От колко време спиш с Шейн?
Той се изчервява при вида на гол глезен.
Видя те по бельо и не се притесни.
Това не е твоя работа!
Не си длъжна да се оправдаваш пред мен.
Той просто се сваля с най-добрия учител.
за да е сигурен, че ще вземе всичко, което може
Това е, което си правила в медицинското училище,
и в стажантската година.
Поздравления
Превърна се в човека, когото боготвориш.
А ти се превърна в човека, на когото се присмивахме.
Хей
- Съжалявам, аз.. - Не е нужно да съжаляваш.
Искам да кажа, че си прав.
Направи най-доброто, което можа и...
Сега съм добре, така, че...
Благодаря.
- Просто искам семейството си обратно. - Ние не сме семейство.
Ок, в крайна сметка съм добре, защото си тръгна.
Арън и Амбър, и мама... те са добре сега, защото ти си тръгна.
Ако беше останал, вероятно щях да продавам бира или нещо такова.
Или може би щях да тръгна по твоите стъпки
и да съм наркозависим сега.
Но, за щастие, ти ни напусна.
Можеш да спреш да се обвиняваш.
Може би можеш да оправиш нещата с детето ти във Флорида.
Успех с това.
Довиждане, Джими.
Получи масивен удар.
Станало е запушване на кръвта в каротида
по време на операцията.
Това е рядък резултат при операция, но се случва.
Ще търсим всеки възможен начин за рехабилитация.
но се страхувам, че... - Не можете да го оправите?
Съжалявам.
Тоест той е буден, но...
Не може да говори?
Не, на този етап не.
Но ние ще направим всичко, което можем за него, Карън.
Толкова съжалявам.
Далтън.
Скъпи?
Може ли да ме чуе?
Не сме сигурни.
♪ трябваше да си ти ♪
♪ скитах наоколо ♪
♪ и накрая открих ♪
♪ някой, който ♪
♪ би могъл да ме направи истинска ♪
Наша ли е грешката?
Не.
Беше напълно непредвидено. Е...
Обич...
Какво?
Какво е това?
Нищо. Мм, нищо.
Хей. Няма да дойдеш на сватбата, нали?
Можеш ли да поемеш пациентите ми?
Не, аз отивам,
защото, когато се бориш за това, което заслужаваш, може и да го получиш.
А аз я заслужавам.
Няма да бъда захвърлена настрани.
Ще дойда на тази сватба
и ще застана пред всички,
и ще кажа на Аризона как се чувствам,
и тя ще бъде принудена да обърне внимание на това.
И аз звуча налудничаво.
И това е нещото... нещото, което правя!
Да, това е!
Благодаря ти! Благодаря ти, че не ми позволи да го направя.
Ще се погрижа за пациентите ти.
Благодаря ти.
- По дяволите. - Какво?
Току-що казах на Джо, че ще се погрижа за пациентите ѝ,
а вече съм покрила 80-те си часа за седмицата.
О, мога да го оправя. Въведи си паролата.
Отиди в "меню"...
и там има "ръчно въвеждане".
Нека ти сложим... 60.
Правиш така?
Не мога да повярвам, че ти не го правиш.
Кога спиш?
Здрасти, Хънт. Пациентът на Ейвъри с удара е под мои грижи.
Идваш на сватбата, нали?
Защото днес цял ден крещиш на хората.
Да, преобличам се и отивам да взема Ема.
- Дерек... - Да?
- Хората от Клайс? - Какво?
Не беше ли достатъчно само да им откажеш?
Трябваше ли да обориш всичко, което правят?
Мислиш, че не искам да им помогна? Просто моментът не е подходящ.
А и ти се нуждаеш да съм съсредоточен тук...
Знам. Знам, но...
Да превърна това място в център за иновации.
Това е повикване за служба, Дерек.
Президентска инициатива.
Президентът иска да му служиш? Служиш му.
Правиш, каквото се поиска от теб.
Е, вашата услуга е призвание и ... и жертва.
Цялото това е, защото
някакви типове искат да ползват държавни пари
като сложат моето име начело.
Оценявам как се чувстваш. Наистина.
Но това?
Това не е така.
Охх.
Толкова е красиво.
Ах.
Хей, след като свърши,
искам да вдигнем тост, за да отпразнуваме.
Оу, ще има много тостове.
О, не, не. За втората фаза.
Ааа.
- Проучването ви. - Всъщност, нашето проучване.
- То е също и твое. Ти го вдъхнови.
Нямаше да го правя, ако не беше ти.
Добре.
Плачеш ли?
Да. Нали знаеш...
сватби.
Да.
Хайде.
Това е тяхното годежно парти.
Имам предвид, някак знаех...
Ох!
"Освежени заедно завинаги". Сладко!
Какво има в тези?
- Трябваше да ги отворим, когато... - О, по дяволите.
Когато се целунат.
Страхотно.
Току-що провали сватбата на Кепнър.
- Ъ? - Хайде.
- Прекарах целия ден в лабораторията.
Ще отнеме няколко седмици,
но мисля, че мога да излекувам това хлапе.
С лекарства. Знаеш, веднъж завинаги.
Какво става с теб, Миранда?
Предаваш операции на стажанти.
Върнала си се в лабораторията, където се скри,
когато се зарази.
Хей, какво приказваш?
Ами, тревожа се, че изоставяш хирургията.
Разбирам.
Добре.
Докато сме на темата за изоставяне на хирургията,
може би е време да си поговорим за
това защо, по дяволите, ти я изостави?
Виж, казах ти, искам семейството си. Имам нужда да бъда тук.
За бога, виж се.
Мислиш ли, че щяхме да се справим с това,
ако не бях тук?
Хрумвало ли ти е някога, че симптомите ми се изостриха,
когато се прибра,
напуснал работата си?
Добре.
Така, затова говорим, а?
- Всеки момент ще започнат. - Мхм.
Г-н Евънс?
Получава инфаркт на миокарда.
Направи Е.К.Г. и crash cart.
Изглеждаш толкова красива.
Ау! Това е наистина сладко.
Но, ух...
Ще подпухнеш, ако продължаваш така.
Ще го получите заедно?
Да
Не, добре съм.
Кали упорито се опитва да ми прости
и да се грижи за мен
и това ме докарва до лудост.
- Мислех, че искаш... - Искам! Искам.
Обичам я и искам да си я върна.
А аз, аз развалих всичко. И искам, искам да го поправя.
Но тя иска да ме промени.
Причината да ѝ изневеря онази нощ...
беше, че някой беше привлечен от мен.
А тя не ме е познавала "преди".
Само "след това".
И ѝ бях достатъчна.
А Кали... знаеш, тя ме познаваше преди
и ме обичаше преди.
А сега понякога се чувствам...
Не съм...
- Не съм... - Не си?
Това не е честно.
Тя не е виновна.
Вината не е нейна, че мразя да се чувствам така.
Кали просто... опитва се да... да оправи всичко.
А аз най-накрая се чувствам добре каквато съм сега!
И не съм сигурна,
че Кали някога ще ме накара да се почувствам така.
Съжалявам, че преминаваш през всичко това.
Днес
Аз съм тук
Ох, благодаря ти господи!
Остра недостатъчност на митралната клапа, може би има разкъсване на връзките.
Не можем да знаем преди да сме го отворили.
Повиках те, за да доведеш д-р Янг. Тя е неговият лекар.
Янг е на сватбата. Аз съм тук.
Освен това,аз го лекувах.
Направих перикардиален прозорец сам.
Знам какво правя.
Тогава намери Ръсел или повикай дежурния лекар.
Рут, приготви операционна веднага и го подготви за стернотомия.
Д-р Рос, не съм съгласна. Би трябвало да изчакаме завеждащ.
Искаш да чакаме? Ще чакаме.
Тогава можеш да обясниш на завеждащия
как този човек е починал, защото не ми позволила да му помогна.
Това ли искаш?
Янг е забравила.
Знаех си, че ще забрави.
Не.
А! Благодаря ти!
Знаех си, че ще успееш.
Ок, когато отидем там, Аризона ще вземе букета ми.
Така, ако ти и Мередит можете да сте от двете страни на шлейфа ми,
- Аз... - Как смееш да ми казваш, че не съм се променила?
Не трябва да оправдавам изборите си пред теб, нито един.
Как смееш да ми казваш, че съм същият човек, като когато дойдох тук?
Още преди да познавам Бърк и Оуен и теб.
Животът ти изглежда различно,
защото е пълен с къщи, съпрузи, деца.
Моят изглежда същият, но аз не съм.
Промених се. Правя го сама.
И това е...
това е толкова трудно, колкото и това, което ти правиш.
Но си мислех, че поне ще имам теб.
Толкова ти завиждам, че искам да подпаля всичко.
Ти направи това, което аз се опитах, но не можах да направя.
И дори не знаеш как си го направила.
Ти нямаш нищо друго, освен време и фокус.
Не си същата, като когато дойдохме тук.
Ти си такава, каквато и двете планирахме да станем.
И си се превърнала в нещо...
което не предвидихме.
Добра си като майка, точно колкото
си добра като хирург.
Радвам се за теб.
- Но се отдалечаваме една от друга. - Зная.
Не искам да се състезавам с теб, но го правя,
защото се предполага, че взаимно трябва да се подкрепяме,
да се правим по-добри, завинаги.
- От деня, в който се срещнахме, нали? - Да.
- Ок. Тогава значи... - Божичко, знам. Толкова съм щастлива...
Ох! Млъкни!
Днес не е денят.
Вие двете... Страхотно е, че си разрешавате проблемите,
но не днес.
И ти! Ти знаеш какво?
Престани да говориш за изневери на сватбения ми ден,
защото това е моят сватбен ден!
Сега би трябвало да се чувствам много специална.
Би трябвало да ми оправяте роклята, да ми решите косата, да ме проверявате
и да ми подавате кърпички, и да ми казвате да не плача от радост.
Така че просто...знаете ли какво?
Престанете да мислите за себе си и ме накарайте да се чувствам специална.
Ето.
- Искаш ли кърпичка? - Ъхъ.
- Аз ще... - Изглеждаш добре.
- Знаеш ли? Воалът се оказа много красив. - И ти...
Перикарда е отворен!
Не мога да повярвам, че го правим.
Цялата тази кръв. Къде е? Къде е?
А, ето тук. Вентрикуларна перфорация.
Намерих го. Пръстът ми е там.
Ок. Слагаме го на байпас, нали? И слагаме превръзка.
Перикардиумът вече се разширява.
Ще сложа един шев. Виждал съм Янг да го прави.
2-0 коприна.
- Докторе? - Байпас...
Ще се справя! 2-0 коприна!
О, боже. Не, не, не.
Разкъсва се. Всичко се разкъсва.
- Шейн, почакай. - Мога да го оправя.
Мога да го оправя!
Обади се за помощ.
- На кого? - На когото и да е.
Шейн, сърдечната му стена се разпада.
Можем да задържим натиска и да се обадим за помощ.
Ще се справя. Ще се справя. Ще го направя.
Просто млъкни! Млъкни!
Шенй, отдръпни се.
Мъхни си ръката от гръдния му кош
и отстъпи от масата.
Не я докосвай!
Ще се погрижа за нея!
Ще се погрижа за нея.
Добре, готови ли сме?
- Да. - Добре.
- О! - Ти успя!
- Успях. - О, чудесно!
- Ела тук. - Шефе!
Вие дойдохте!
Разбира се. Почти цялата болница е тук.
- Наистина ли? - Да.
Много си харесвана.
Добре, сега трябва да тръгвате,
защото ще започна да плача.
Защото, ако не бяхте вие,
нищо от това нямаше да ми се случва.
Заслужаваш го, всичко.
И изглеждаш прекрасно.
Благодаря.
Поздравления.
Хей.
Как са децата?
Зола плака, защото не можеше да дойде с мен,
но вече са добре.
Ох, разглезила се е от постоянното ти присъствие около нея.
- Изглеждаш зашеметяващо. - Благодаря ти.
- Хей? - Какво?
Хей, слушай, искам да ти благодаря,
защото това проучване ще отнеме много повече време,
отколкото предполагах.
И не бих могла да го направя, без времето, което ти ми даваш.
Знам, че се лишаваш от много неща,затова благодаря ти.
За мен е удоволствие.
Хей, ти успя!
Уау, здрасти.
Ние сме единственото семейство, от което се нуждаем, нали?
И ще сме заедно завинаги, нали? Аз и ти.
И ако имаме деца, ще сме страхотни.
Ще съм чудесен баща и ти ще си невероятна,
и ще бъдем само ние.
Няма да ни е нужен никой друг, ок?
Да, разбира се.
Д-р Уебър, помощ! Трябва да дойдете!
Уау.
Иди да се измиеш.
Рос?
Какво става тук, синко?
Аз го направих.
Добре, нека видим, ок?
Така, разбирам, че има разкъсване на левия вентрикул?
- Вината е моя. - Само знам, че имат нужда от Уебър тук
и Шепърд иска да го доведеш.
Очевидно е отишъл да провери генератора.
Добре... справи се добре, синко.
- Всичко е наред. - Аз го направих.
- Не си направил нищо. Не е твоя вината.
Просто се случи.
Мисля, че имаме нужда от байпас.
Ок, какво мислиш, Рос?
Справи се добре. Приключихме тук.
- Защо не си починеш малко? - Не!
Когато се върна, тя ще е мъртва.
Вината е моя.
Изпратих я до мазето.
Рос, погледни ме.
Погледни ме.
Поемам я.
Ще се оправи.
Почини си.
Провалът е фатален.
Неизбежен.
Марли! Още марли!
Всмукване.
Мърфи, ела тук! Да го сложим на байпас.
- Да повикаме някого от кардиото! - Заемам се.
Но провалът никога не трябва да получава последната дума.
Няма по-велик пример
за силата на Бог
от любовта, която споделяме помежду си.
Ейприл и Матю са тук днес
да заявят тази любов един на друг
пред Бог и пред всички вас.
Така че нека се помолим.
Небесни отче...
Наглеждай Ейприл и Матю в правенето на първите крачки
в приключението, което ще трае
до края на техния земен живот.
Да, това е д-р Шепърд.
Сър, има обаждане за вас.
Изглежда много спешно.
- Добре. - Задръжте, моля.
- Ще ви свържа. - Благодаря.
Трябва да се стремиш към това, което искаш.
Д-р Дерек Шепърд?
Да.
Моля, изчакайте свързване с президента на САЩ.
Всички препятствия. И смирението..
Какво?
Моля, изчакайте свързване с президента на САЩ.
И им дайте силата
да съхранят любовта си един към друг.
неразрушима пред лицето на трудните моменти.
Обещание,което просто отказваме на нарушим.
Не трябва да приемате "не" за отговор,
а да приемете това, което ви връхлита.
Никога да не отстъпвате.
Започвам сърдечен масаж.
Никога да не се предавате.
Хайде.
А вие, приятелите и семействата на Ейприл и Матю,
сте тук днес да станете свидетели на техния съюз.
Обещавате ли да обичате и подкрепяте техния брак
за в бъдеще?
Ако е така, моля отговорете с "да".
Да, обещаваме.
-Сега... -Аз, ъх..
- Познавам и двама ви.. - Какво?
- От известно време... - Съжалявам.
Изправи се.
И съм щастлив да бъда тук днес
и да направя това за вас.
Аз...
Ейприл и Матю,
познавам двама ви,
от известно време,
и съм щастлив да бъда тук днес...
Обичам те, Ейприл.
Винаги съм те обичал.
Обичам всичко в теб.
Обичам дори нещата,
които не харесвам в теб.
И те искам до мен.
Обичам те и мисля, че...
че ти също ме обичаш.
Така ли е?
Изправи се и го вземи.
Присъединете се към БГ страницата на Анатомията във фейсбук,напишете: Grey's Anatomy / Анатомията на Грей