Времето изтече.
Казах ти, че ще те убия.
Отговори ми.
Финч, имаме проблем.
Рийз е наистина полудял този път.
Нямаме друг изход. Трябва ни Рут.
Знам, че само това ни остава, г-це Шoу.
Просто искам да се уверя, че сме подготвени за това,
което може да се случи.
Г-н Рийз, ние спасяваме хора.
Ти спасяваш хора.
Не всички.
Г-це Шоу.
Имаме ли нов номер?
Не още.
Мина време.
Предполагам, че престъпниците се държат добре.
Може да си починем малко.
Аз не си почивам.
Затова и приех работата и тази преди нея.
Не мисля, че ми харесва да бъда оприличаван на
старите ти работодатели,
които се опитаха да те убият.
Не е като тази работа да е по-безопасна.
Като говорим за почивка, чувал ли си се с Рийз?
Веднага след като успя да се изправи на крака,
си тръгна без да каже нищо.
Някаква идея къде е отишъл
или кога се връща?
Страхувам се, че само г-н Рийз може да отговори на тези въпроси.
Довиждане, г-це Шоу.
Уиски.
И продължавай да ми наливаш.
Още една игра. Двойно или нищо?
Добре.
Какво се опитваш да направиш?
Мислиш си, че можеш да ме измамиш ли?
Стигааа човече, просто изкарах късмет.
Е, късметът ти току-що те напусна, приятел.
Момчета, ей, ей!
Ееей, хайде де, някой да ми помогне!
Полека, пичове, успокойте се.
Кажи ми, ако това е успокояващо.
Ааа, спрете!
Ще излизам да взема няколко неща по-късно.
Кажи ми, ако искаш
да ти взема нещо конкретно.
Само една книга от колекцията ти.
Най-горния рафт, третата от дясно.
Фалшиви Богове, псевдоепиграфия в съвременната епоха?
Искате да се просветлите ли, г-це Гроувс?
Знам, че ти е било трудно, Харълд,
с всичко, през което премина.
А сега дори и Джон го няма.
И все пак
наистина не трябва да си го изкарваш на нея.
Не мисля, че знам за какво говориш.
Казвам,
че я игнорираш.
Тя има нов номер за нас.
Как го взе?
Да не би да комуникираш с машината?
Разбирам защо искаш да напуснеш, Харълд.
Но сега не му е времето.
Тя иска да работим заедно.
Знаех си, че държиш на мен.
Трябва ли да го правиш?
Значи имаме нов номер.
- Все още не съм решил. - Решил?
Не мислех, че ти решаваш.
Всъщност, да.
Е, ще се случи ли скоро,
или трябва да си търся екшън някъде другаде?
Артър Клейпуул.
Нещо не е наред ли, Финч?
Не, нищо. Да се залавяме за работа.
В болничната база данни си записана като
Д-р. Ан Муур.
Сигурен ли си, че не искаш ти да играеш доктор, Харълд?
Никога не съм изглеждала убедително като лекар,
дори когато бях такава.
Не, най-добре е да остана тук
и да намеря колкото се може повече информация за Клейпуул.
Какво знаем за него?
Живее и работи в Мериленд.
До скоро е бил IT консултант
в софтуерната компания
Рънион технологични решения.
Последните му покупки с кредитна карта
са направени в магазина на болницата.
В коя стая е?
Това е странното.
Не е записан
в болничната система.
Открих го. Тук е.
Тогава и медицинският му картон трябва да е тук.
Намерих го.
Според него диагнозата му е
мултиформен глиобластом.
Мозъчен тумор. Има ли прогноза?
Неизлечим.
Предполагайки, че той е жертвата,
защо му е на някого да убива умиращ мъж?
Явно това трябва да разберем.
Как сте днес, г-н Клейпуул?
Повече пчела отколкото водно конче.
Моля?
Време на живот.
На водните кончета е 4 месеца, а на пчелите - 4 седмици.
Е, щом не сте еднодневка,
нямаме проблем.
Нова ли сте?
Или просто съм Ви забравил?
Не сте ме забравил.
Е, дайте ми време.
Умът ми е като компютър с повредени файлове.
Знам, че искам да си спомня нещо,
отивам да отворя файла, а него просто го няма.
И следващото нещо, което знам, е,
че спомените ми се изливат
навън, сякаш съм луд.
Заедно с няколко, които наистина не бива.
Кои са тези спомени?
Г-н Клейпуул?
Кодирахте ли важните стойности?
Моля?
Трябва да проверяваме базата данни
след всяка операция.
Извинете ме, доктор...
Муур.
Не съм Ви виждал на този етаж преди.
Защото не съм била тук преди.
- Тъкмо ме прехвърлиха. - От къде?
Ню Йорк Дженеръл.
Каква е специалността Ви?
Клинична онкология и палиативни грижи.
А Вашата?
Кажете ми, ако имате нужда от нещо.
Разбира се.
Финч, Клейпуул има правителствена охрана.
Какво каза, че работи?
IT консултант. Звучи ми някак съмнително.
Адрес в Мериленд, неясна работна позиция,
охрана.
Бих казала, че е топ секретен или даже повече.
Каза, че туморът кара спомените му да се изливат навън,
включително някои, които не трябва.
Възможно е
някой да иска да го накара да млъкне завинаги.
Охраната му
е в тройна формация.
Което означава какво?
Че са от Тайните служби.
Финч,
кой, по дяволите, е този човек?
Заподозрян сезон 3, епизод 11 Забвение www.addic7ed.com
Това врабчета ли са, татко?
Ммммм
Не точно.
Виж сега,
помогни ми с камиона,
а аз ще ти помогна с птичките, а?
Добре.
Двигателят не работи,
а нямам никаква идея защо.
Къде е гаечният ключ?
Беше в ръката ми.
Тате?
Напоследък не знам къде ми е главата.
Ето, искаш ли да опиташ?
Не го губи.
Ще ни трябва всяка една част.
За всичко си има причина да бъде тук.
Освен мръсотията.
Аз ще вдигна.
Извинявай, отне ми повече...
Виж.
Проклет да съм!
Не трябва
да разглобяваш така нещата.
Разбираш ли, Харълд?
Ако не искат да влезеш вътре,
трябва да ги правят по-добре.
Добре, синко.
Ти направи своето.
Още ли искаш да знаеш какви са тези птички?
Някакво развитие, г-це Шоу?
Охраната на Клейпуул няма да го остави.
Ти откри ли още нещо?
Не.
Оскъдните му дигитални следи
потвърждават идеята ти,
че наистина е работил за правителството.
Което ни затруднява изключително
да разберем каква е заплахата.
Не мога да се отърва от охраната.
Трябва ми бутилка с нещо запалително.
Какво?
О, спокойно, Финч. В болница сме.
Г-це Шоу, сигурен съм, че има начин
да се доближиш до Клейпуул
без това да включва пламъци.
Добре. Но ще ми трябва партньор.
Можеш да си болничен администратор.
Страхувам се, че не мога.
Г-ца Гроувс изисква
допълнително наблюдение в момента.
Чакай малко.
Клейпуул има посетител.
Жена, на неговата възраст.
Висока, с кестенява коса.
Тази?
Да.
- Благодаря Ви. - За нищо.
Даян Клейпуул.
Съпругата му. В досието пише, че са женени от
малко повече от 20 години.
Не, не.
- Спри. - Скъпи, моля те.
Чакай, как влезе тук?
- Артър това съм аз. - Как влезе тук?
Пациентът е в шок. Отдръпнете се.
Не е в шок, а е объркан.
Какво искаш?
Нищо. Просто да те видя.
Не разбирам.. Не, ти...
нямаш право да бъдеш тук.
Не мога да те изслушам, защото това е охраняем етаж,
а ти нямаш такова ниво на достъп.
Не си на работа.
Артър, моля те, огледай се.
Ти си в болница.
Първо, за коя се мислиш,
та ми говориш така?
Аз съм Даян. Съпругата ти.
Просто не си спомняш.
Не. Не.
Нямам време за тези игрички.
Имам срок.
- Трябва да го поправя. - Да поправиш какво?
Самарянина.
Трябва да е оперативен преди да го...
Достатъчно!
Самарянина? За какво говорят, Артър?
Мислят си, че не знам
какво ще направят.
Но всъщност знам какво ще направят.
Искат да го убият, но няма да им позволя.
Взел съм предпазни мерки.
Успокойте се, г-н Клейпуул.
Не е заблуден този, който знае, че е заблуден.
Извинете ме. Ще се върна.
Финч, чу ли това?
Това отговаря на въпроса
дали Клейпуул е работил за правителството.
Да, по нещо, наречено Самарянина.
Името ми е познато.
Ще видя какво мога да изровя.
Не мисля, че ще мога
отново да се доближа до Клейпуул.
Но мога да стигна до следващото най-добро.
Не е Старбъкс, но върши работа.
Не съм забелязала.
Съжалявам за сцената там.
Оу.
Сравнено с това, на което съм свикнала, е нищо.
Не знам как го правите.
Мразя болниците.
А сега прекарвам тук цялото си време.
Кога го диагностицираха?
Преди около година.
Знаците бяха навсякъде.
Просто не исках да ги видя.
Губеше се в квартала.
Промени поведението си.
Г-жо Клейпуул, познавате ли някого,
който би искал да нарани съпруга Ви?
Артър?
Не.
Той беше... Е най-милият мъж.
Защо питате?
Охраната му.
О, те ли. Не.
Тук са заради работата му.
И каква беше тя?
В Агенцията за национална сигурност.
Не би искал да Ви казвам това,
но не виждам смисъл да го крием повече.
Съпругът Ви трябва да е някой много важен.
Не знам.
Никога не е разговарял с мен за работата си.
Затова накрая спрях и да го питам...
Всъщност престанахме да си говорим изобщо.
Разговорите са надценени.
Искам да кажа, сигурно Ви е било много тежко.
Не толкова, колкото да осъзная, че човекът, с когото съм прекарала
половината си живот,
вече не ме познава.
Може би затова продължавам да идвам тук.
С едничката надежда, че Артър ще си спомни коя съм
дори за един миг.
И, ако го направи, ще съм до него.
Съжалявам.
Трябва да се връщам на работа.
Охраната му изчезна.
А Клейпуул?
- Извинете?
Къде е пациентът от тази стая?
Отведоха го към радиологията.
Финч, съпругата на Клейпуул каза, че е от АНС.
Пасва.
Знаех си, че съм чувал за Самарянина.
Беше класифициран проект на АНС.
Конгресът прекрати финансирането му и го затвори през 2005г.,
което очевидно е времето, в което Клейпуул си мисли, че се намира.
Ако Клейпуул е бил в АНС,
тогава ще знае всякакъв вид топ секретна информация.
Информация, която казва на всеки, който може да го чуе.
Е, мисля, че поне 15 чужди разузнавателни агенции
биха убили за това.
И на мен ми хрумна същото.
Което значи, че заплахата може да идва и от
неговата собствена охрана.
За да опазят правителствените тайни.
Трябва да стоиш близо до него.
По-лесно е да го кажеш, отколкото да го направиш.
Добре, вътре съм.
Пази се, г-це Шоу.
Нямам подкрепление, което да ти изпратя.
Тогава ще съм бърза.
- Отпуснете се, г-н Клейпуул. - Чакай малко.
Спринцовка в кошчето?
Клейпуул е бил инжектиран
с радиомаркер преди скенера.
Това е натриев пентотал.
У кого са?
Руди.
А къде е Руди?
Това не е сканиране. Това е разпит.
Всичко наред ли е?
Не.
Който и да е заплаха за Клейпуул,
вече е тук.
Стой! Не мърдай.
Г-це Шоу?
Край с бързането.
Какво сглобяваш, сине?
Това е редица от подвижни транзистори,
конфигурирани като серии от NAND портове.
Система за запаметяване е. Гледай.
"ТАТ"...
"К"...
"О"...
Само гледай.
"Татко".
Правя ти памет,
която да ти помогне да запомняш неща като да изключиш печката.
А, ако продължа да работя по нея,
мисля, че ще мога да я направя така, че да запомня
всички неща, които ти не можеш.
Говорихме за това.
Това, което не е наред с мен, не може да бъде поправено нито от теб,
нито от някой друг, окей?
Но, ако построя машина,
с голяма памет, такава, която може да мисли?
Дори и да можеш,
дори и да можеш да я напълниш с всичките ми спомени,
тя пак няма да бъде мен.
Виж, не всичко, което е развалено,
може да се поправи.
Разбираш ли?
- Ало? - Г-це, Шоу?
Сетих се, че си ти. Как ме откри?
Триангулирах най-близкия телефон до последния GPS сигнал от теб.
Къде си?
Заключена в някакъв офис. Ийстън ми взе пистолетите и телефона.
Сетих се
и смених местоположението си,
за да наблюдавам ситуацията по-добре.
- Къде си? - На паркинга.
Добре. Докато разбера как да се измъкна,
ти може да наглеждаш Клейпуул.
Мисля, че е най-добре да остана тук
и да се опитам да разбера кой го е упоил.
Финч, защо...
О, открих нещо.
Жената, която се преструваше на скенеристка,
се е крила от камерите с шапка, докато е излизала.
Но преди това
се е логнала в компютъра на скенера.
Елизабет Рос.
Трябва да разберем за какво е разпитвала Клейпуул.
Не знам.
Чух само да казва името "Руди".
Д-р Муур.
Или както се казваш.
Заповядай.
Който е подготвил прикритието ти,
наистина е знаел какво прави.
Което води до следващия ми въпрос.
Коя си ти и какво искаш от Артър Клейпуул?
Здравей, Лайнъл.
Финч ли те изпрати?
Притеснява се за теб.
По дяволите, ние също.
Как ме откри?
Да не мислиш, че съм си спечелил детективската значка
на покер?
Очилатко помогна малко.
Върви си, детектив.
- Лайнъл. - Чух те.
Но знаеш ли какво? Това е публично място.
Имам право да съм тук, точно колкото и ти.
Добре.
Но, ако ще седиш тук,
ще пиеш и ще мълчиш.
Разбра ли?
Става.
Уиски. Двойно.
Бърбън и сода. Махни бърбъна.
За коя агенция работиш?
За Русия, Китай?
Губиш си времето.
Трябва да пазиш Клейпуул.
Скенеристката го дрогира с натриев пентотал.
Откъде знаеш това?
Откъдето и ти щеше, ако си беше свършил работата.
Знаеш ли, мога да направя нещата наистина неприятни за теб.
Неприятни?
Ох, вие момчетата от Службите сте толкова вежливи.
Виж, който и да дошъл за Клейпуул,
не е разбрал каквото иска.
Ще опита пак.
Добре ли си, Дъдли?
Не изглеждаш добре.
Финч,
някакъв шанс да си подправил
пържения ориз на Тайните служби?
- Не. - Тогава имаме проблем.
Наистина.
Мисля, че идентифицирах заплахата за Клейпуул.
Като дългогодишен работник за Национална сигурност
е главна цел на всеки вманиачен
в това да разкрие тайните операции на правителството.
И след това си спомних името на скенеристката.
Елизабет Рос.
Име на героиня от Революцията,
известна повече като Бетси Рос.
Революцията?
Имам идея кой може да бъде.
Бдителност. И те са тук.
Това е Колиър.
Докторе?
Защо имате оръжие?
Какво се е случило с охраната му?
Трябва да тръгваме.
Защо?
Защото има хора, дошли за съпруга Ви.
Какви хора?
Такива, за които ти трябва оръжие. Вземи му дрехите.
Г-н Клейпуул.
- Събудете се. - Какво?
Трябва да дойдете с нас, сър.
Защо? Къде отиваме?
- В по-хубава стая. - Не, не искам по-хубава стая.
- Сър, сър, наистина трябва... - Просто я послушай.
Слушай какво ти казва.
- Коя си ти? - Ако не Ви измъкнем от тук...
Какво правиш с дрехите ми?
Оставете ме и двете
или ще кажа да ви махнат.
Няма да тръгне с мен, Харълд.
Моля те, успокой се.
- Харълд, аз - Артър, хайде.
Трябва да тръгваме.
Харълд?
Точно така.
Най-накрая някой познат.
Колко време мина?
Доста.
Родителите на Сандра са извън града.
Ще се леят бъчви.
А ти, Харълд? Идваш ли?
Кога за последен път смениха тази табела?
Защо да го правят?
Именно.
Париж има население от 9 милиона.
На кой му пука?
Не можеш да стигнеш до Париж от Ласистър.
Ще ви заведа в Париж.
Ало? Ало?
C'est qui? (Кой е?)
По дяволите!
Как го направи?
Tu fais quoi? (Какво правиш?)
Пич, това е твърде забавно, за да е законно.
Харълд.
Трябва да дойдеш с мен.
Баща ти.
Значи вие двамата се познавате?
Харълд и аз учехме в Техническия.
Могъщите инженери, а?
Трябваше да ни видиш, двама млади лудетини
в зората на информационната ера.
Щяхме да построим бъдещето,
- помниш ли, Харълд? - Да.
Аз също.
Куцаш. Ранен ли си?
Не. Стара травма, която никога не заздравя.
- От тук. - Знаеш ли,
Харълд беше най-умният от нас.
Ако някой можеше да промени света,
знаехме, че ще е той.
С какво се занимаваш сега?
В какво се специализира?
Застраховане.
Има пистолет!
Кои са тези хора?
Защо стрелят по нас? Какво искат?
- Теб, Артър. - Мен?
Какво съм им направил?
Добре. Добре.
Тук ще сте на сигурно място,
докато уредя и двамата
да сте в безопасност.
Безопасност? Защо, заплашват ли ни?
А, да, хората с пистолетите.
За какво беше всичко това?
Работата ти, Артър.
Работата ми?
Работил си за АНС, нали?
Не пред нея.
Артър.
Да, работих за тях.
Хората, които стреляха по нас,
знаят това.
Няма да те убият, Артър,
поне докато не измъкнат информация от теб.
Каква информация?
Когато те сканираха в болницата,
лекарката те попита у кого са.
- Те. - А ти каза "Руди".
Така ли?
За кого говореше?
Ами...
Не знам. Съжалявам.
Всичко е наред. Защо не си починеш.
Харълд,
ти какво общо имаш с това?
Просто чух, че може да си в опасност.
Хайде да те настаним.
Не бива да стоиш толкова близо до прозорците.
Кои сте вие?
Тези, които пазят съпруга ти.
А охраната му?
Тайните служби не трябва ли да знаят, че сме тук?
Единствените хора, на които вярвам точно в момента, са в тази стая.
По-добре ли си?
Харълд, спомняш ли си
Станете, синове на Техническия?
О, аз...
♪ Станете, синове ♪
♪ на Техническия, ♪
♪ лоялно братство, ♪
♪ бъдещето ви зове. ♪
♪ Животът е пълен и хубав ♪
♪ Станете и вдигнете ♪
♪ халбите си нависоко. ♪
♪ Тази вечер ще бъде ♪
♪ спомен, който никога няма да умре, ♪
♪ синове на Техническия! ♪
Джон ще съжалява, че е пропуснал това.
А сега, Артър,
какво е Самарянина?
Артър?
Самарянина е наистина забележителен проект.
Казваш, че е забележителен. Разкажи ми за него.
Основната му функция е да засича
потенциални терористични актове
чрез анализи на огромни данни.
И по-специално, ще има способността
да предвижда агресивни действия
и да предлага стратегически контрамерки
преди извършителите да започнат.
Звучи като голям проект.
Самарянина е революционен.
Не толкова заради това, което прави, а за това как го прави.
Системата е направена да функционира самостоятелно.
Непрекъснато да се адаптира и сама да се ъпгрейдва
на база минал опит.
Казваш, че може да помни и да се учи?
Да.
Харолд, това е, което винаги сме мечтали!
Самарянина е истински изкуствен интелект.
Прав си, Артър.
Това е забележително.
Извини ме.
За това, за което си мисля, ли говори?
Така изглежда.
Но тогава това означава...
Че има втора машина.
И Артър я е построил.
Разбрано.
Открих Харълд и ще ги отведа и двамата вкъщи.
10-4
Синко, скиташе се на половин миля от вкъщи.
Какво ще стане, когато падне под нулата?
Ако си в положение
да не можеш да се грижиш за него,
по-добре му намери място, където могат.
Съжалявам, сине.
Не знам защо това продължава да се случва.
Забравям хора, къде съм.
Всичко е наред, татко.
Не, не е.
Имаш дарба, Харълд.
Умът ти, нещата, които виждаш.
Не е.. Татко...
И я пропиляваш тук.
Трябва да си в колеж,
а не да се грижиш за старец.
Никъде не отивам.
Освен това правят компютърна мрежа,
която ще свърже всички университети в страната.
Ако не мога да напусна града,
ще доведа информацията при мен.
Ще намеря начин.
Внимавай, сине. Не бъди вироглав.
Не се забърквай в нещо, което не трябва.
Ако не искат да влезеш вътре,
трябва да го построят по-добре.
Е.
Хайде.
Машината, която си построил, Артър.
А?
Самарянина. Къде е сега?
Никъде.
Самарянина беше унищожен преди години.
През 2005-а.
Унищожен? Защо?
След 11 септември правителството поиска всички
да се опитат да направят система,
която може да наблюдава всичко.
Дойдоха и при теб.
Да. И им казах, че единственият начин да направят
това, което искат, е да построят нещо,
което не само да наблюдава, но и да разбира
какво вижда.
Изкуствен интелект.
Знам, че винаги си казвал, че изкуственият интелект
е невъзможен, но, Харълд,
бях толкова близо.
Близо?
Да направя Самарянина оперативен.
Истината е, че не можах да го накарам да работи.
Имам предвид, че щях, ако онези глупави бюрократи
ми бяха дали още няколко седмици.
Знам, че можех да го кракна.
И тогава Конгресът го затвори.
Е, не само нас. Всички програми.
Звезден вятър, Прилив, Генезис,
Карта на бъдещето, Геноа.
За шест месеца всички изчезнаха.
Дойдоха за Самарянина
на 25 февруари 2005г.
От страх за "нарушаване на гражданските права".
Така го нарекоха.
А ти реши, че има друга причина?
Правителството искаше система, Харълд.
Нямаше просто така да се предадат.
Оставиха Конгреса да ни затвори, всички с изключение на онази глупост Призма,
но това беше само за да ни изхвърлят от играта.
В смисъл?
Вече са я направили.
Някой друг е бил пръв.
И я е построил.
Когато казах "да пиеш", нямах предвид газирана вода.
Финч те назначи и за мой личен шофьор ли?
Не, умнико.
От две години съм трезвен.
Защо?
Защото съм правил много глупави неща
и пиенето беше едно от тях.
И тогава онова копеле с костюм се появи на задната ми седалка
и ме застави с пистолет да му помогна.
И видя кой съм наистина.
Защо спрях да пия?
Заради тебе.
Не го допускай.
Още едно.
Какво си мислиш, че само теб те боли ли?
Партньорът ми беше застрелян.
Та кажи ми как криенето в любимия бар на баща ти
ще оправи нещата?
Видях табелата на военната база 5 мили назад.
Реших, че ти си служил там.
После видях снимката.
И приликата.
Баща ми беше тук преди да го изпратят във Виетнам.
Направи четири мисии.
Беше истински герой от войната.
- Там ли е загинал? - Не.
В рафинерията, в която работеше.
Още не беше и от два месеца вкъщи.
Това е ужасно.
Но какво общо има със случилото се с Картър?
Нищо.
Просто доказва, че няма значение какво правим или не правим
на този свят. Лошите неща продължават да се случват.
Всичко е
безсмислено.
Без значение.
Как можа да го кажеш?
Ти спаси толкова много хора, включително и мен.
И казваш, че това е безмислено.
Добре.
Да вървим.
Няма да си тръгна.
Не говоря да се прибираме.
Няма да се бия с теб, Лайнъл.
Хей!
Хайде.
Добре, това трябва да свърши работа.
По това време утре, Артър и Даян Клейпуул
ще бъдат Хенри и Илейн Макарти.
Освен това уредих да приемат Артър в болницата в Торонто.
Ще тръгнем веднага на сутринта.
Ако мога да направя нещо...
Достатъчно!
Съжалявам, просто опитах да говоря с него.
Коя си ти?
Защо просто не ме оставиш на мира?
- Артър, всичко е наред. - Не.
Не можете да ме държите тук.
Истината не се страхува от въпроси.
Артър, това съм аз, Харълд.
Харълд?
А това е Даян, съпругата ти.
Как така помня тебе, а нея не?
Защото мозъчните тумори правят странни неща с паметта.
- Не. - Както сам каза,
файловете ти са повредени.
Не. Не е това.
Спомням си Даян.
Даян е мъртва.
Погребах я преди две години,
на 12 юни 2011г.
Ти наистина си спомняш.
Влизайте.
Предполагам, че това беше неизбежно.
И като виждам, че времето ни е лукс...
Хърш.
Периметърът е обезопасен, госпожо.
Госпожо?
Той работи за теб?
Както някога и ти, агент Шоу.
Мисля, че винаги си искала да се срещнем.
Контрол.
Притеснявах се, че може да попречиш
на опитите ми да се доближа до Артър.
Обаче се оказа доста полезна
в спасяването му от онези заблудени частни терористи
и успя да ми уредиш среща с работодателя ти,
за когото съм чувала толкова много.
Между другото,
така и не разбрах фамилията ти, Харълд.
Какво искаш от Артър?
Само информация.
Местоположението на най-великото му постижение.
Самарянина.
Самар.. Не. Самарянина беше унищожен.
Знам официалната история, Артър.
Знам и за драйверите.
Е,
къде са те?
Не знам за какво говориш.
Стига вече. Казва ти истината.
Не знае.
Ще разбера съвсем скоро.
И тъй като ти и аз имахме късмета да се срещнем,
можеш да ми помогнеш да открия още нещо,
което ми принадлежи.
Твоето най-голямо постижение.
Не мога да направя това.
Един от вас ще ми каже всичко, което искам да знам.
И който го направи,
ще бъде този, който ще си тръгне от тук
жив.
Превод: Naja синхронизация и корекции n17t01 www.addic7ed.com