Досега в Изгубено момиче...
Довел си човек в покоите ни.
Кажи ми как свърших обвързана с Тъмните. Не знам нищичко за това.
Всеки път когато вляза в стаята, ти си единственото което виждам.
Тя е ключът,Кенз. За моите спомени,
за намиране на Райнър, и кой знае какво още.
Бунтовниците се опитаха да се противопоставят на кръвните закони
на Кръвния Крал, но защо? - Той се поквари.
Намерих тази кутия на леглото, името ти е на нея.
sync & correction by f1nc0 ~ addic7ed.com ~
- За какво е всичко това ? - Време.
Въпрос на време е. Аз съм Тъмна.
Бях отвлечена от Бродещия.
И не знам кои е той и какво е станало
когато бях с него и това не ми харесва. Затова...
Ще стигна до дъното на това веднъж и завинаги.
- Благодаря ти Кензи. - Разбира се, Бо-Бо.
Започвайки....
с това.
- Да не си полудяла ? - Трик, отдръпни се...
Добре, чакай минутка Пати Хърст, това не е ли същия черен пушек
който те взе от тази дупка?
Кензи, ако имаш Heеl Shoe в колекцията си обувки, сега е време ...
Ще си го взема... искам го обратно!
- Кензи....решението е нейно. - Благодаря ти.
- Всъщност съм съгласна.... - Какво ?!
Благодаря.
- И точно затова... - ...трябва да сме до нея сега.
и да й помогнем да се изправи срещу Бродещия.
-Заедно... -Да,но...
Чувствам се като в стая пълна с деца.
- Приятели ! Моля ви! - Може да изчезне. Отново.
Изгубена. И може да не успеем да си я върнем този път.
По дяволите,хора. Ако отвори гърнето,може да...
- Няма да стане! - Кензи! Върни го веднага.
Не, няма да стоя и да гледам как те отвежда отново.
Казах да го върнеш !
Исабо!
Не виждате ли какво се случва с мен?
Незнанието ме подлудява.
Съжалявам. Но това трябва да приключи сега...
Какво, по дяволите.
Ах.
Трик, добре ли си?
Приятел или враг?
Гледайки ви бих казал ,че сте заложили на враг.
Живота е труден когато не знаеш кой си.
По-труден когато не знаеш какво си.
Любовта ми е смъртна присъда.
Бях изгубена с години...
търсейки, докато се криех.
Само за да разбера, че принадлежа на свят скрит от хората.
Няма да се крия повече
Ще живея живота, който си избера.
04х09 - Дете на съдбата
Аз съм Хюджийн и съм най-смирения слуга
на Бродещия. И за момента...
Не искам да те нараня.
Господи... ти си толкова сладко малко същество.
Благодаря.
Аз съм,или поне бях,в мислите на Бродещия.
Кораб наистина пътува от ниво на ниво събирайки
информация за една определена жена...
- Срещали сме се и преди, нали ? - Да.
Брат ми, Мънин, и аз те взехме от тази...
...дупка и те заведохме до влака му.
Влака на баща ни. Така е писано.... така е казано.
- Баща? - Да. Бродещия е прекрасен човек.
И баща на мнозина.
Щом е такъв прекрасен човек, защо не показва лицето си?
Защо се крие зад евтините си лъжи и театри?
Хммм. Наистина не знам.
Но може би ти ще ми кажеш защо Кръвният Крал
се крие зад бара на местната кръчма?
- Не знам за какво говориш. - О, скъпа.
Безизразното ти лице е отвратително. След това отново,винаги е било.
Диванът ми. Хей!
Фокусирай се. Трябва да се върна обратно на влака.
- И ние ще се присъединим. - Къде е?
Нямам ни най-смътна представа. Глупости.
Уверявам ви. Не лъжа.
Брат ми Мъмин ме затвори в този буркан скоро след като
се качихте на влака. Къде е сега, не знам.
- Брат ти не е харесал шегите ти? - Не хареса факта че жена ми не е негова.
Ах. И къде са сега тогава? На меден месец?
Мога само да се надявам.
Трябва ми помощ да се върна там отново. Сега.
И аз ще ти помогна.
Но само ако ми помогнеш да си отмъстя на този предател
брат ми и тази отвратителна жена, която някога наричах своя съпруга.
Мънин ще знае къде е влака.
Чакам теб приятел. Да, хайде.
- Готов/а съм. - О, не, не, не.
Отиваме само или няма да отидем изобщо.
- Не сме съгласни. - Където отиде тя, отиваме и ние.
- Тогава аз ще си тръгвам. - Какво? Не! Чакай!
Просто почакай.
Обичам ви и двамата. Толкова много.
Но сега трябва да ме оставите да отида...
защото трябва да го направя.
Никога няма да стане по-лесно, нали?
- Готова съм. - Отлично.
О, между другото, когато се качим на този влак...
ако разбера, че си враг на господаря ми
ще те одера за негово удоволствие. О! Знаех си!
Беше ми приятно. Та!
Какво изпуснах?
- Защо се забави толкова? - Взимах си научните неша...
Ти имаш оръжията си и вълка си,
а аз имам моя мозък и двамата имаме...
- Хайде просто да намерим момичето си. Нали? - Ти си ъм....
Готов да срита няколко задника. Да.
Щях да кажа страховит, но да, и това ще свърши работа.
Ето.
Знам, че имаш мозъка си и науката си,
но ще се почувствам много по-добре ако имаш и този нож също.
- Благодаря ти, Дайсън. - Пак заповядай, Доктор Луис.
Знаеш ли? Не съм сигурна дали и аз самата бих могла.
- Би могла какво? - Да избера.
Аз бих.
Да..
Нека го направим.
Трискстър, защо си толкова емоционален около този красив,
пушещ, изкукуригал, задник-лице, секси, кретен?
- Не знам за какво говориш. - Не ти вярваме.
Съжалявам, но не си ли бил и ти някога слуга на Бродещия?
Не сме тук за да говорим за Тамзин
- Разбрахте ли ? - Трябва да тръгвам...
Виж, хайде, ти си нашата Трикипедия! Трябва да знаеш нещо.
Ти си Йода. Силата трябва да се използва за да намерим отговор на проблема!
- Нали? - Нямам време за това сега.
О, извинявай, но нямаш време?
Съжалявам, но не си направил нищо
да помогнеш на Бо откакто Бродещия я отведе!
Искам стария Трик обратно.
Този, който знае разни неща и го е грижа за хората
и защо още не си го осъзнал?!
Нямам време да се обяснявам на човек...
и отрепка...
Съжалаявам...просто оставете да го бъде. Умолявам ви.
- Той наистина крие нещо. Не е ли така? - Определено изглежда така.
Е, остана само едно нещо, което можем да направим.
Да направим леглото му бунище. Не! Щях да кажа... Иу!
Съжалявам. Какво искаш да направиш?
Ровене. Ще прегледаме мястото му...
не... знаеш. Добре, ще се ровим.
Добре...
Бъди внимателна, гледай да не стъпваш по гробовете.
Това е фей гробище. Което означава?
Значи, че ако мърдаш толкова много като кутре на този свещен парцел
ще бъдеш засмукан в Иркала от Левиатан.
Иркала?
Да. Някой му казват ад, някой го наричат отвъдното,
аз го наричам Франция.
Хм. Обикновено убива във Великобритания. Какво правим тук, Юджин?
Брат ми и аз живеем тук.
Ние Гарваните винаги се чувстваме по-удобно около смъртта,
пътувайки като нас между света на живите и задгробния живот.
За нас, знаеш, е някак си като вкъщи.
Е, предполагам има определена... Не, това място не струва.
Нека вземем това, за което дойдохме и да се махаме.
Здравей, братко.
Ало, ало, ало!
Каква приятна изненада. Приятна? Наистина?
Да. Приятна.
Като да бъдеш изяден от кучета или кокалчетата ти да бъдат
ударени от монахиня за биене в клас.
Този вид приятна. Той е поет, брат ми.
Глупав като кучешко изпражнение... но поет въпреки това.
Може ли? О, да, заповядайте.
Га, га, га!
Едно за скръб.
Две за веселие. Три за погребение.
Четири за раждане. Пет за рая.
Шест за ада.
И седем е за дявола... самият него.
Отлично.
Защото харесвам облозите им.
Здравей, Юджийн. Мое малко съкровище.
Здравей, скъпа. Толкова се радвам да те видя.
Не мога да ти кажа колко ще се наслаждавам да, докато ям
сърцето ти направо от гърдите ти.
Ако беше по-добър в яденето на някои неща, когато бяхме заедно
никога нямаше да те запусна заради брат ти.
Не е трудно да се види кой има повече страст в това семейство.
Това е Мунън. Той има страстта.
Нека позная. Съпругата?
Да. Не е ли чудесна.
Ще бяга ме ли? Защо не?
Книги. Стари книги.
Още стари книги... по-стари от другите стари книги.
Ох.
Погледни това. Това е друга стара книга, която е...
бланка. Какво каза?
За книгите ли? Или за още по-старите книги?
За бланката.
Да. Тази тук.
Празна е. Нищо няма да стане.
О, боже мой. Това е.
Какво? Това е което трябва да направим.
О, като, имаш предвид... да напишем големи думи там.
Не. Виж, след като Бо се би с майка си, с Ифа...
намерих Трик припаднал тук.
Беше близо до смъртта. Беше писал в тази книга.
С неговата кръв.
Той отвори вените си и пренаписа бъдещето, за да спаси Бо.
Сериозно. Да. Наистина сериозно.
Това отприщи ситуацията с Гаруда.
Това е преди твоето време.
Добре! Но не мислиш, че забъркването с Кръвавото писане
е лоша идея? Дори за нас.
Не, начина по който реагира Трик на Гарвановия дим. Какво му направи.
Имам чувство в стомаха си, че той е обвързан с всичко това.
Той е крил неща от Бо и преди.
Така че мисля, че отговорите лежат в тази книга. В неговото минало.
Или неговото бъдеще, предполагам. Но, Кенз...
Виж, Бо винаги ми пази гърба, Тами.
Тя е спасявала живота ми безброй пъти.
Дори от минутата, когато не ме познаваше.
Мисля, че е време да спася нейния. Знаеш ли?
Добре. Вътре съм.
Сега какво? Е, нуждаем се от малко кръв от Трик.
О, това е добре. Защото си мислех, че ще бъде трудно.
Да. Той ми каза, че ще съхранява своята
кръв в мастилницата... готова за писане в моментни известия.
Мислиш ли, че е някъде тук?
Е, той е създание на навика, нашия Трик.
Определено е тук. И познавайки го...
няма да бъде лесно или безопасно за намиране.
Чудесно. Да.
Фици. Това ти ли си?
Мам-ка му. Каква хубава изненада.
Наистина ли ще отидеш там и ще излъжеш Лудуан?
Предполагам да не го правиш. Търся сестра ти.
О? Да не си дошъл да я спечелиш пак?
Знаеш защо съм тук. Не чета мисли, Фици...
само обикновен Фей, който може да открие истината.
Дори и в най-...
страшния опонент. Вече не живя като кралска особа.
Имах предвид мъжете. Лъжците.
Всеки един от вас.
Нуждая се от отговори, Минг. Сега.
Толкова съжалявам, Уей Лин е надалеко оправяйки се
с някои много важни международни преговори.
Тя се е върнала в ООН? Фейсбук.
Светът се променя. Какво мога да кажа, Барман?
Помогни ми. Не.
Защо? Защото не мисля, че е хубаво.
Освен това, си искал отговори и преди.
Не е сигурено, че си направил много добри неща. Има спомен.
Блокиран е от някой много могъщ.
И мислиш, че ако те принудя да кажеш истината...
този спомен просто ще се мушне в малката глава
обратно на светло? Да.
Защо? Имам пари...
Защо да ти помагам след всичко, което си направил на семейството ми?
Защото. Мразиш човекът, който е блокирал този спомен.
И кой може да е той?
Аз. Мисля, че направих това на себе си.
Сега... това е интересно.
Без магически билки, Минг?
Мисля, че те ти помогнаха да задържиш Лудуан в царството на истината.
Остарял салонен трик. Едва ли си струва тези дни.
Виждал ли си зъбите на сестра ми?
Ще помогна. Благодаря ти.
При едно условие. Кажи го.
Ще те питам все въпрос, който аз си поискам...
и ти трябва да ме оставиш да разбера истината...
без значение, колко е болезнено. Добре.
За моята безопасността на внучка си. Ще ти дам... кръвната си клетва.
-Страхотно. Първи въпрос. - Давай.
Защо избра сестра ми пред мен? О, божке.
ОК. Изглежда, че трябва да го направим
по старомодния начин и да се бием.
Готова?
Сукубо. Роден/а съм готова.
-Оу! Какво правиш! -Извинявай.
- Но, от както баща ми... - Този, който броди!
От както, този, който броди,
ме заточи в този буркан, знаеш, някак си започнах да го мразя.
Значи ти и съпругата... Страхувам се, че сме много влюбени.
Твоят шеф е този, който те прецака.
Какво общо има това с мен?
Изглежда, че проявяваш особен интерес към нашия скапан бивш работодател.
Така че, мислех че аз и брат ми... Ще си прережете гърлата.
О. Така че, защо е този маскарад?
Е, едва ли е забавно да убиеш някого просто така...
Няма тръпка? Няма гонитба? Ще бъда като крал,
просто да застрелям лисицата с упор в главата.
Кое му е забавното на това?
По-добре пуснете хрътките. И направи игра от това.
Да и освен това.
Ще ми хареса да видя промяната на израженията им...
когато разберат, че са били прецакани.
Ммм... наистина кара кръвта да пулсира.
Затопля сърцевината на сърцето ми.
Така че, ще се насладя да видя израженията на лицата ви,
когато ви разочаровам. О.
И как точно това ще се случи, а?
В капан сте. Предайте се.
Да, прав си.
Но никой няма да прерязва гърлото ми днес... или когато и да било.
Хм... Не видях, че идва.
Е, това не струва.
Кой е там?
Двете - кафяво и синьо.
Ехо?
Двете - кафяво и синьо!
Силна и още нежна...
Нямам време за игрички, госпожичке.
Добродетелна, още похотлива!
Покажи се!
Познавам те!
Познавам те.
Много съм популярна тези дни. Нека позная.
Левиатан? Твоята душа...
Какво по дяволите? От къде получи този белег!?
О, имаш предвид отпечатъка на ръката на гърдите ми?
Някакъв тип на един влак... Имах много да пия...
по важния въпрос е
къде по дяволите е вратата на това място, госпожичке?
Търся този белег от шестстотин години.
Той трябваше да бъде мой. Скриха го от мен.
Искам го! Нуждая се от него!
Искаш и се нуждаеш от този белег.
Аз искам и се нуждая да се върна на гробището.
Никой не си е тръгвал от тук, дете.
Никой никога не е напускал.
Сега ми дай този белег! Искаш ли го?
Ела и го вземи.
Скоро ще спра да се занасям и ще се бия за него, така или иначе.
Това е малко по мой стил. Отлично.
Игра на гатанки тогава. Гатанки?
Няма "Angry Birds" в Иркала?
Съгласна ли си? Не предполагам, че ще искаш да се пазариш.
Съгласна ли си? Да.
Да, съгласна съм. Отлично.
Кога за пръв път използва кръвта си да промениш историята?
Аз не... не помня...
Земетресението в Дамгън. Лидерите на Дамгън станаха упорити...
и непокорни... трябваше да им се даде урок.
Колко уби това?
Над 200 000 души. Това беше клане.
Но спря по-голямо клане. Геноцидът...
Колко души си изтрил от тази земя?
Милиони! Но... Кого обичаш най-много?
Исабо. Знаеш това.
Кажи ми истината!
Аз съм... Кой?
Мен! Аз съм първия син на тази Земя.
Аз съм този, който ще бъде боготворен!
Аз... аз няма да продължа. Минг, моля те.
Каквото и да е заровено там, не иска да излезе.
- Но.... - Аз съм уплашен/а, Физи.
Уплашена съм какво може да е. Какво може да значи....за всички ни.
Животът на Бо е в опасност. Тя е всичко което ми остана.
Минг, трябва да продължиш, моля те. Умолявам те.
Добре тогава.
Аз съм черен като нощта и светъл като деня,
студен като Март и топъл като Май.
- Какво съм аз? - Ти си ъм...
Да, какво съм?
Мъгла?
Ти си мъгла, нали? Това е отговора.
Ъгх!
- Твой ред, Принцесо. - О, не те бива да губиш, а Леви?
Играта не е приключила все още. И не ме наричай така.
Върви! Добре,добре,отивам.
- Не е тук. - Продължавай да търсиш.
Търсим с часове. Не е тук.
- Ужас, Тамзин! - Беше подът.
Какво е това?
- Не може да буде. - Какво?!
- Това е Таматебако. - Доматен бекон?
- Мммм! - Ах, не.
Това е японска сгъваема кутия.
Тези знаци.... но не е възможно.
Напъхай братът вътре, Там-Там.
През 15ти век, рибар в Япония, Урашима Таро, срещнал костенурка....
Срещала съм костенурки.
Не. Тази костенурка била прокълнатата дъщеря на императора.
Тя дала на рибаря магическа кутия... ако не се лъжа...
- това е магическа кутия? - Като, пожелай си нещо, магическа кутия?
Или просто е закъснял период, магическа кутия?
Като пазеща те от злото магическа кутия, но не смей да я отвориш
освен ако не знаеш комбинацията.
Отваря се от всякъде. Но комбинациите са безкрайни.
Хмм. Ако бях бях Кръвния Крал...
Тук щях да скрия кръвта си? Да.
Тами, това може да е най-безотговорното
нещо, което сме правили някога.
По-безотговорно от онзи път, когато се промъкнахме във Фей Ветераните.
Болницата включи диаграми заради менструалните ти спазми...
Шшшт! Разбрахме се да не говорим повече за това. Но, да!
- Със сигурност ще го направим. - Съгласна!
Ината ти започва да ми дотяга, принцесо.
Казах да спреш да ме наричаш така. И не съм инатлива...
Просто не съм играла много на гатанки.
Това е всичко. Не е кой знае какво.
Те са някакси остарели...сякаш като
всичко за теб. Не ми се подигравай!
Да, да....
Добре, сетих се една.
Тя е брилянтна.
Той е силен.
Животът и е кратък.... неговия е дълъг...
любовта и към двамата е чиста...
любовта и към двамата е истинска... Ако беше мен...
Кой щеше да избереш?
Кой щях да избера?
Какво...какво имаш в предвид?
Да избера? Като, избор?
- Това е номер! - О. лейди...
това е досаден ад... време...
това е емоционално осакатяване. Но ако е номер?
Тогава някой там горе има голямо чувство за хумор.
- Сега, отгатни гатанката, Леви. - Не е честно!
- Какво, ще се разплачеш ? - Оо!
- Предупреждавам те.... - Отговори!
Мъжът! Той ще живее по-дълго...
- Окончателен отговор? - Не...чакай..Хмм...
А...Ъм..
Жената. Ух, да, обичаш я.
Използваш човечността и като щит.
Значи жената последно, а Леви?
Не, ъъ, чакай, хмм... мъжът.
Да, ти пожела сила. Мъжът.
Отговорът ми е мъжът.
О! Проклет да си!
Жалко, толкова тъжно. Сега ме просветли, рибешки пръсти.
Жената ли беше? Трябва да знам.
Хей, надявах се ти да ми кажеш
Защото до колкото знам... нямам отговор.
Ти измами!
Ух, не. Стилът на Бо.
И да, това е запазена марка. Ще те накарам да си платиш за това.
Защо си толкова кисел/а?
Ще ти пратя закуска, обещавам.
Сега горе! Много добре.
Смешно ли ти е Леви?
Ще се видим много скоро.
Какво имаш предвид?
Някой който обичаш много.... скоро ще е мъртъв.
Какво?!
Чакай?! Кой ?!
- Мънин? - Да, Хюджин?
Кое от това да си богат ще ти хареса най-много когато Бродещия
е паднал в бездната с неговия трогателен чи-чи
и ние вземем всичките му богатства скрити по целия свят?
Е ще ти кажа, че...виж..
душата ми казва покоряване на целия свят...
но има други части от мен който казват...
различна жена всяка нощ!
Хвани я!
Уоу. ?Това не го предвидих!
Хмм.
Уоу. Това беше малко лош късмет, нали ?
Е, какво знаеш ти? Три за момиче.
Да. Три за момиче...което е, ъм, за съжаление...
Малобройни отново.
Не бих била толкова сигурна.
Багай! Внимавай!
О..е, виждал съм сватби, приключващи и по зле.
Как го направи, ух... Вонята на Гарвана.
Достатъчно лесно за проследяване.
Е, ъм...виж, наистина не знаех, че това ще се случи, кълна се.
О, млъкни, Мънин!
Пак се започва.
Добре.
Трик е наистина странен.
О.
Искаш ли да отвориш следващата?
Добре, добре. Няма нужда от насилие.
Млъквай или ще изтръгна гърлото ти.
И ще ви на помпя и двамата, така че ще бъдете пълни с Фей ППБ-ти.
вашите малки оплождащи яйца ще паднат от разстояние.
Уоу. това е крайно. Прекалено много?
Не, това е добре.
Трябва да признаеш братко. Те имат определена самоувереност.
Трябваше да оставя майка да те убие.
Добре. Хекъл. Джекъл.
Трябва да се върна на този влак. Сега.
Да, е, нещото за предателството е
веднъж предадеш ли някого той трудно те приветсва
обратно в своя живот с отворени ръце.
Знаеш... освен ако нямат меч във всяка.
Много добра точка. Ако ние се върнем на този влак... сме мъртви.
Така че, просто може и да направиш най-лошото.
О, нашето най-лошо, хъх? Дайсън... какво ще бъде твоето най-лошо?
Мога да ги изкормя... да ги пусна да плуват
в собствените си вътрешности за малко. Това е болезнено.
Ау. Мъчително. Лорън?
Е, мога да ги инжектирам с ларвите на Фей - Бот Флай.
Малкия мръсник ще превземе тяхната централната нервна система ...
ще ги накара да направят всякакъв вид ужасни неща на себе си.
Знаете, самонараняване... вътрешен кръвоизлив ...
Ммм, харесвам това.
О... добре. Добре. Схванахме картинката.
Предложение. Слушаме ви.
Брат ми и аз ще те качим на този влак...
Ако обещаеш да ни позволиш да си тръгнем, когато твоите...
Крака докоснат гниещият етаж. Дадено. Хайде.
Бо, не. Не можеш да ни оставиш тук.
Хора, казах ви. Трябва да направя това сама.
Ние сме ти семейство. Твоето странно...
сложно.... Напълно дискфункционално семейство....
Въпреки това ние сме семейството ти.
Вие сте семейството ми.
Аз съм най-щастливото момиче на света.
Точно заради това не мога да ви оставя да рискувате животите си заради мен.
Бо......
Хващай,любовнико. Мушица
Знаеш,че целувката беше за мен,нали?
Да ,продължавай да си го повтаряш.
Кое е най-лошото нещо,което някога си правил?
Не знам ....не си спомням...
Аз...... Кажи ми!
Ти нелеп,евтин ,незначителен Фей.
Имаш ли някаква идея колко силен съм?
Мога да отворя вените си сега
и да те зачеркна от историята за добро...
Както направих с Рейнър!
Това е. Спомням си.
Спомних си кой е Бродещия.
Как стана това ,което е.
Знам защо не се опитах.... Защото аз ....
Аз ли направих това? Аз ли направих това да...
Аз направих това,нали? Толкова е тъжно ,Фитзи.
Толкова услия положи да се оттървеш от силата си.
Да оправиш нещата.
Но накрая миналото винаги ще намери пътя. Дори и теб.
Дори всемогъщия Кървав Крал.
дори твоята сила е проклятие.
Дори ти не можеш да избягаш от съдбата.
Какво в света може да бъде толкова смешно в момент като този?
С цялата си способност да променяш бъдещето,
няма значение какво правиш, ти все още си безпомощен
да промени природата ти.
Трябва да намеря Бо. Трябва да я предупредя.
Ще кажа на сестра си, че си се отбил, Фици.
Нещата просто станаха истински.
Какво ще правим? Боя за пръсти.
Кенз! Шегувам се, но наполовина.
Имаш ли по-добра идея? Не.
Ах! Огън!
Добре.
Ъх.. Ах..
Не работи! Добре.
Може би Трик трябва да пише. Или...
Някой, за който Трик е писал. Съжалявам Кенз.
Ах, Кенз!
Какво става? Не знам.
Тамзин, пусни! Ах! Не мога!
Трябва да взема душата му. Принадлежи на мен.
О, човече.
Не. Но това е душа на войн.
Трябва да я взема. Това е целта ми.
Не.
Знаеш го,Кралю на кръвта. Паднал е в битка
и трябва да го заведа в Ейнхеряр във Валхала.
Написано е.
Написано? Написано?
Ако не беше написано от мен тогава колко важно щеше да е?
Но ти знаеш какво ще се случи...
Преувеличаваш важността си,лешояде.
Така е. Не си нищо повече от отвратителен...
и алчен кълвач на птици в безпомощната им смърт.
Моят помощник е мъртъв.
Аз съм Валкирия и ние сме горда раса.
Тогава как си си позволила да станеш толкова... грозна?
Така разрошена? Така отвратителена?
Ти си сянка на предишната себе си, Тамзин.
Моят живот е към края си.
За добро този път.
И аз направих толкова много грешки.
-Страхувам се,че душата ми е.... -Прокълната?
- Да. - Да върви по дяволите?
Да.
Не искаш ли отново да си красива? Да преначертаеш пътя си?
Да имаш нов живот?
Повече от всичко.
Само ако имах повече време ...... Щях да направя всичко по различен начин.
Щях да изчистя душата си. И да изтрия греховете си.
Ще ти дам това, което желаеш ...
но за отплата, трябва да имам душата му.
Защо?
За да мога да го прокълна с думите на кръвта ми.
За неподчинението му. За арогантност му.
За това,че мисли че може да промени законите на Краля...
така че никога повече няма да се изправи
и да вдигне ръце срещу волята ми.
Душата му ще скита във вечността.
Никой няма да помни името му.
Никой няма да спомни Райнър -дръзкия.
Ъ-ъ ...
Тами! Тами събуди се!
Ох събуди се. Събуди се, аз толкова съжалявам.
Толкова съжалявам. Просто бях притеснен за Бo, Тами, събуди се!
Събуди се, хайде!
Ти ли си него?
Ти ли си Рейнър?
Зададох ти въпрос.
Ти ли си Скитника?
О... наистина не е това,което очаквах.
- Знаех, че ще дойде за мен. - Да, това ни прави двама.
Хей! Събуди се! Съжалявам!
Събуди се! Моля, моля, моля ...
Каквото и да правиш... не се доверявай на Трик.
Ние трябва да намерим Бo. Сега.
- Да, добре, загубихме я. - Какво?
- Тя се върна във влака. - Вие двамата се въоръжете до ...
обади се на Хейл, на Кензи, на Тамзин, по дяволите,обади се на Векс.
Трик, какво става?
Знам кой взе Бо. Знам кой е Скитника.
Името му е Рейнър. Той е мой смъртен враг.
- Хей, момчета. - Бо, благодаря на боговете!
Ей, добре ли си?
Да, да, добре съм. Никога не съм била по-добре.
Аз, хм ...
Уоу. Разбрах защо съм се съгласила да съм Тъмна.
Разбрах, че това беше моя идея всъщност.
Какво,за какво говориш?
Да. Беше така, за да преместя Рая на Зеямата
и да се върна на влака. За Райнър.
- На драго сърце. - На драго сърце?
Така ,че да мога да разваля проклятието и да го освободя от влака.
И с цялото това нещо за загубата на паметта......
стана голяма дилема.
Съжалявам,че ви подложих на всичко това.
Бo, не разбирам ... какво става?
Това е той! Това е Райнър!
Дайсън! Не!
Просто слушайте. Всички вие.
Направих всичко това ... защото той не е мой враг,
и определено не е мой баща.
Той е моята съдба.
sync & correction by f1nc0 ~ addic7ed.com ~