Ти си най-добрият ми приятел, Барни.
Добре. Като твой най-добър приятел
предлагам да играем игра, която обичам да наричам
Познаваш ли Тед?
Какво? О, Боже мой!
Толкова съм глупава.
Стой там! Тръгвам.
Толкова съжалявам!
Отидох в Макларънс в Уест Сайд.
Започнах да мисля, че си ме забравила.
"Как се запознах с майка ви" сезон 9, еп. 16 Как майка ви се запозна мен
== sync, corrected by elderman == *превод Naja*
Деца, вечерта, когато леля Лили и чичо Маршъл се сгодиха,
вечерта, в която срещнах леля Робин, е била вечерта, в която майка ви
навършвала 21. - Честит рожден ден!
Къде е Макс? Не могъл да хване такси.
Което е код за "чакал до последния
момент да ми вземе подарък"
Въпреки че
винаги го заковава.
Преди две години ми взе точно копие на колелото от
"Голямото приключение на Пий-Уий".
А миналата година ми взе костюм за Човек оркестър,
включително с чинели на коленете.
И това са неща, които искаш?
Не, това са неща, от които имам нужда.
О, това е Макс.
Трябва да вдигна.
Добре.
Окей, официално си супер закъснял вече.
Да, на телефона.
Добре, това е нелепо.
Стоиш тук от вече две години.
Време е да излезеш.
Не стоя на едно място. Старая се в работата си.
Мисля, че навлизам
в периода си "Роботи, практикуващи дисциплини от леката атлетика"
Много е вълнуващо.
Скъпа,
oбичам те.
И не мога да си представя, какво е
да преминеш, през това, което ти се случи.
Но това са ти 20-те.
Денят на Св. Патрик е.
Празникът на моите хора.
- Но ти не си ирландка. - На пияниците.
Хайде, да вървим.
Не, моля те не ме карай да излизам.
Ще вали.
Вземи си чадъра.
Как може опашката за тоалетната да е толкова дълга
и пак по пода да има урина. Ако тук има урина,
какво, по дяволите, става там?
Зарежи. Да идем да танцуваме.
Не, благодаря.
Точно за това говоря.
Може би любовта на живота ти е на дансинга и
чака, за да се блъсне в теб.
Ако не си там, просто ще се блъсне в друга.
Някакси се съмнявам.
Съжалявам.
Няма нищо.
Влизам.
Чакай, това не е ли...?
Мич!
- Стига бе! - Здравей!
Какво правиш в Ню Йорк?
- Живея тук. - Какво?
Това е приятелката ми Кели.
- Здравей. - Здравей.
Мич ми беше преподавател в лагера по музика.
Лагер по музика.
Не е толкова тъпо, колкото звучи.
Учихме и физика, така че...
Е, Мич, с какво се занимаваш?
Все още преподавам музика.
В държавното училище в Бронкс съм.
Нямат никакви пари
и повечето деца не могат да си позволят инструменти,
но наистина... - Вземи виолончелото ми.
- Какво? - Да.
Трябва да го вземеш.
Не съм свирила на него от години.
Просто си седи в килера.
Дай го на някое от децата.
Сигурна ли си?
Искаш ли да идем да го вземем сега?
Добре.
Супер. Да вървим.
Да, правиш нещо добро.
Но пак си ми длъжница.
Значи кармично сме квит?
Просто се притеснявам за теб.
Недей.
Забавлявай се.
И кой знае?
Може би ти ще се блъснеш в някого тази вечер.
Момиче, ще превърна света ти в детелинки.
Добре...
Ще..
Ние ще...
Добре.
Ето го.
Не съм свирила на него,
откакто популярните момичета ме заключиха в шкафчето.
Въпреки че там беше по-широко от когато свирих на виолон...
Какво правиш?
Не знам.
Какво правя?
Не знам. Какво правиш?
Това е моят...
Със сигурност е твоят.
Сега, моля те, си го покрий.
Извинявай.
Искам да кажа...
Това
е моят начин.
Наричам го "Голия мъж".
Преди няколко седмици
бях на среща и проработи.
След това бях на друга среща и пак проработи.
Затова реших, че ще работи всеки път.
Е, сега знаеш, че не работи всеки път.
Да.
Въпреки че 2 от 3...
Това ли е?
Да си необвързана в Ню Йорк?
Даже добрите момчета се оказват тотално луди?
Станах доста луд откакто се преместих тук.
Чувствам се толкова изгубена в момента.
Дори не знам какво правя с живота си.
Мога ли да ти разкажа една срамна случка?
Тази ли?
Която се случва в момента?
И аз се чувствах изгубен
за доста дълго време.
Живеех в мазето на родителите ми.
Играех видеоигри, самозад...
за да стана много добър,
докато
най-накрая се събудих
и разбрах, че искам да следвам мечтата си
да преподавам музика.
Ще ти спестя няколко години.
Дори и да ти прозвучи напълно налудничаво,
какво искаш да правиш с живота си?
Искам да премахна бедността.
Страхотно.
Тогава всяко решение, което вземеш от тук нататък,
трябва да помага за това.
Благодаря.
Знаеш ли, макар и за минута,
тотално забравих, че си гол.
По някакъв начин,
не сме ли всички голи?
Да, ама топките ти са на дивана ми.
- Прегръдка? - Ще проверя дали вали.
Вали.
О, чадърът ми!
Сега се връщам!
Дълга история.
Нищо не се е случило, заклевам се.
Тогава защо си гол?
О, какво пък!
Когато стигнах до клуба, вече беше затворил.
На следващия ден някакъв
ми беше взел чадъра.
Но вече не ми пукаше.
Знаех, че, ако наистина искам да спра бедността,
ще трябва да уча икономика.
Та...
това е отговорът на въпроса ти
как се озовах тук.
Имах предвид как дойде от метрото до тук.
Питам, защото тъкмо пристигам в града.
Още няма къде да живея дори.
Имаш.
Ела да живееш при мен.
Съквартирантката ми тъкмо се изнесе.
Сигурна ли си?
Току що се запознахме.
Може да съм сериен убиец.
Обичам да вярвам в хората.
Освен това какви са шансовете и двете да сме серийни убийци?
Само ми обещай, че няма да има
голи мъже в хола.
Никакъв проблем.
В пълна раздяла съм с любовта.
Наистина ли?
Не мога да повярвам.
Явно съм старомодна.
Вярвам, че всеки от нас среща веднъж Единствения.
Аз вече го срещнах.
Ако питаш мен,
нали знаеш кой идва после?
Следващият.
Да бе.
Не виждам това да се случи
скоро.
Здравейте.
Това ли е аудитория 7?
Така, ако някой от вас носи храна в час,
нека носи за всички.
Не искам да видя някой,
който яде омар на първия ред
без да почерпи останалите.
Защото това
ще е затваряне в черупката му.
Хайде де, беше смешно.
Както и да е... Това е Архитектура 101.
Архитектура 101?
О, не, сбъркала съм лекцията. Трябва да тръгвам.
Извинете.
Чакай, била съм на правилната лекция.
Първи ден като преподавател и сбърках аудиторията!
Свириш на бас?
Сериозно, питай приятелите ми.
Винаги казвам,
че идеалната жена
не свири на бас,
защото това очевидно е на съквартирантката ти.
Тя свири в група.
По дяволите, това е яко.
Не мога да повярвам.
Избра единствените три неща тук,
които всъщност са на съквартирантката ми.
Групата на съквартирантката ти свири ли...
- Изчезвай! - Добре.
Добре, това е странно.
Знаеш ли откъде се появи този чадър?
Защото мога да се закълна...
Какво става?
Добре ли си?
Скъсахме.
Всъщност никога не съм го харесвала
и той не те заслужава и
съжалявам, но не знаех, че излизаш с някого.
Кой беше?
Преподавателят по архитектура.
Този, който влезе по погрешка в часа по Икономика.
Този ли?
Защо скъсахте?
Защото си пада по теб.
Какво?
Какво?!
Той... Какво?
Как може да си пада по мен?
Дори не ме е виждал.
Нямаше нужда.
Полудя по всичко твое тук.
Трябваше да го заведеш в моята стая.
Щеше да избяга с писъци,
след като види комплекта ми за калиграфия,
колекцията ми от монети,
корсета от Ренесансовия панаир.
Е той си е доста як.
Стига де.
Как може да не е влюбен в теб?
В това как заспиваш на дивана,
докато решаваш кръстословица.
Кога ме е видял да спя?
В аромата на косата ти.
В блясъка в очите ти.
Трябва да си изясня някои неща.
- Ще трябва. - Толкова съжалявам.
Всичко е наред.
Беше хубаво.
Не бяха ме целували отдавна.
Малко след това срещна свястно момиче
и се влюбиха.
Щастлив край за Синди.
Аз обаче останах без съквартирантка
и ето ни тук.
Трябва да си призная нещо.
Нямам нужда от квартира.
Видях обявата ти и просто...
Много исках да се запозная с теб.
Аз съм голям фен на бандата ти СуперОткаченикономисти.
О, боже, наистина ли?
Наистина. Бил съм на всичките ви концерти
и не само го казвам, но наистина мисля,
че сте най-добрата икономическа банда в града.
Даже и от Радиограничителния Фонд?
Абсолютно.
Иска ми се да имах смелостта да направя същото.
Обичам да пея, но...
Знаеш ли какво?
На следващия ни концерт ще се качиш на сцената
и ще изпееш нещо.
Не, няма да мога.
Много съм срамежлив.
Но може би само една песен!
Не мисля за СуперОткаченикономисти като за своя банда.
Мисля за нея като за платно,
на което рисувам шедьоврите си.
И ето за това не свиря на бас.
Искаш ли да ти помогна?
Благодаря ти, Супермен.
За нищо.
Или трябваше да ти помогна,
или да спра влак да падне от скала,
но ти си много по-сладка.
Може ли да те почерпя едно?
Не, съжалявам, на 16 съм.
Извинявай!
Лека нощ.
Чакай, върза ли се?
Харесваш ми!
Да, можеш да ме черпиш едно.
Мъкларънс.
Последния път, когато бях тук,
се казваше Пъзели.
Странно име.
Защо ще наречеш един бар Пъзели?
Освен ако това не е самият пъзел.
Е,
благодаря ти за питието.
Искаш ли да вечеряме някой път?
Луис, наистина си мил, но
бях влюбена в друг преди време
и той почина.
- Съжалявам. - Не, аз съжалявам.
Глупаво е, но
е сякаш първият билет, който съм си купила от лотарията
и бум! Джакпот. Сигурна съм, че няма да спечеля отново.
Не и така.
Затова и не си купувам вече билети за лотария.
Разбирам.
Е, трябва да тръгвам.
Ако си промениш решението,
обади ми се.
Добре.
Сега сме квит.
Какво!?
- Вечеряхме. - И?
Той е... мил.
Мил? Страхотен е!
Красив, добре облечен, плаща вечерята.
Какво повече искаш?
Знаеш ли колко е трудно навън?
Веднъж срещнах един, който твърдеше, че е дух
и пенисът му изпълнява желания.
О, боже, кой ще се върже на това?
Мисълта ми е, че Луис изглежда страхотен.
И така майка ви започнала да излиза с Луис.
И за няколко години било забавно.
♪ Вкусна английска кифла.
♪ Скъпи, това съм аз
♪ Вкусна английска кифла
♪ с малинов мармалад.
Това е забавно.
Но не било любов.
После съдбата се намесила.
Момичета, знаете ли някоя група,
която да е свободна да свири на една сватба?
Здравейте. Един билет за Фархемптън, моля.
Луис имал къща на плажа край Фархемптън
и дал на майка ви да остане там.
В деня преди сватбата, докато пекла
курабийки във фурната, получила имейл.
Какво по дяволите?!
"Търси се басист". Това пишеше в обявата.
Можеш ли да повярваш?
След като аз поканих Дарън в групата!
Какво ще правя?
Трябва да откраднеш микробуса на този нещастник
и после да прегазиш съпруга ми с него.
Това е много изкушаващо.
Но не съм от хората, които...
"Трябва да е по-секси от момичето, което сега имаме,
което, по мое мнение, е най-много шестица"?
Боже, какво прави този глупак?
Извинете! Ей!
Момчета, имате ли нужда от превоз?
Кумът ме удари
в лицето без причина.
Знаеш ли какво? Напускам.
Можеш да си задържиш тъпата банда.
Лайнъс, не знам кой е кумът,
но искам да го черпя с едно голямо от най-хубавото ти уиски.
Луис!
Ще се омъжиш ли за мен?
- Дай ми минутка? - Добре.
Трябва да говоря с някого.
Сега се връщам.
Здравей, Макс. Аз съм.
Съжалявам, че те прекъсвам.
Знам, че сигурно играеш бейзбол с баща си сега.
Виж, имам проблем.
Мисля, че се възспирам
от това да се влюбя отново.
И мисля, че е защото не мога да те пусна.
Но ти вече не си тук
и затова трябва да те попитам:
Добре ли ще е, ако продължа напред?
Знам, че няма как да ми отговориш,
но...
О, добре.
Ще приема това за Да.
Така че трябва да се върна вътре.
Явно това беше.
Този път наистина.
Чао, Макс.
Е?
Отговорът ми е
не.
Късметлийка сте.
Майката на булката не дойде.
Колко ключа са Ви нужни?
Само един.
Тъкмо...
скъсах с някого.
Мисля, че стая номер 6 е за Вас.
Благодаря.
♪ Дръж ме близо, прегърни ме бързо ♪
♪ Това заклинание, което изрече,
♪ това е живот в розово.
♪ Когато ме целуваш, небесата въздъхват
♪ и въпреки че затварям очи,
♪ виждам живота в розово.
♪ Когато ме притиснеш към сърцето си,
♪ се пренасям в друг свят.
♪ Свят, в който розите цъфтят.
♪ А когато говориш, ангели небесни пеят.
♪ Всички думи
♪ се превръщат в любовна песен.
♪ Дай ми сърцето и душата си
♪ и животът завинаги ще бъде
♪ живот в розово.
Деца, сигурно съм чувал майка ви да пее
"Живот в розово" милион пъти през годините.
Както когато ви приспиваше всяка вечер, например.
Но това изпълнение
в тази вечер, когато за първи път я чух да пее,
си остава любимото ми.
Барни, тъкмо седях на терасата
и има някой в съседната стая.
Не я видях, но...
Свиреше на укелеле.
Барни?