Всички сме възрастни.
Какво лошо има? Можем да направим това с достойнство,
самообладание и смея да кажа...
- чест. - Играта е Истински американец.
Едно, две, три, четири... ДФК!
ФДР!
***
Съжалявам.
Добре дошли на Елис Айланд, приятели.
Ти си Бил, - Ах!
ти си Джордж,
- ти си Бил. - Ах.
Ти си Грийк. Изчезвай!
Какво? Защо аз съм Грийк?
Ти си Грийк. Махай се!
Да се махам. - И ти...
Той има чума! Разпръсквайте се!
Ехо!
Тафт току седна върху теб!
Казвам се Ели Уитни и създадох памучения джин.
Джин! Джин! Джин! Джин! Джин! Джин! Джин! Джин! Джин! Джин! Джин!
Джин! Джин! Джин!
О, Боже.
Synced and corrected by backinblack www.addic7ed.com
Кучи с...
Джесика, умряхме ли?
Не. Живи сме.
Шшт...
Пуешки бекон.
Ммм. - Хубав е.
Това е приятно, Ник. Това е приятно.
Наспи се.
Да.
Помогни ми.
Опитвам се.
Ти си...
Пийни малко вода.
Ау, кучи син, водата падна на пода.
Ето. Заповядай.
Изпий водата. Хубаво е.
О, не.
Не. - О, спри.
Джесика, накарай го да спре. - Не!
О.
Здрасти.
Джес, къде си? Това е първият рожден ден на Джейкъб.
Ти си му кръстница, нуждая се от теб.
Сър, здрасти. Кой си ти?
Това е частна резиденция.
Ще бъда там.
Ей, Ник. Аз съм, Джес.
Имам наистина лоши новини.
Трябва да отидем на парти за рождения ден на едногодишен.
Не съм заинтересован от това парти.
Благодаря за поканата.
Хубава вечер.
Имам такъв махмурлук.
Защо днес? - Какво?
Мислиш ли, че е от лошите?
Ние сме новите ви съседи.
Ъм, мисля, че геврека в-ви пада от устата.
Аз съм евреин.
Хора, защо не казахте, че още съм с женските слънчеви очила?
Приличам на сина на Магическия Джонсън, ЕйДжей.
Ей, хора, имам проблем.
Знаете този, с когото се срещам?
Бъстър, детето булка?
Той е на 20, ясно? Не че има значение.
Гладък ли е навсякъде? Къпе ли се на чешмата?
Снощи му пратих куп пияни смс-си.
Какво? - Ммм.
О, Боже Господи.
Знам. - "Липсва ми мирисът на ръцете ти"?
Цяла песен ли си написала?
Това от "Части от теб" ли е?
Искаш да си купите заек?
Това не е смс,
това е откачен руски роман.
Добре, ами, сещате се, какво трябва да правя?
Прати му едно от малките жълти човечета. Е-емотиконите.
Сещаш се, с... с ли... с личицата.
Мразя ви.
Ок, е ние наистина потънахме в мисли за тия сладурани.
Вижте, трябва да организираме
ситуация, която ни позволява
да направим добро впечатление.
Това е лесно. Ще им помогнем да се преместят. - Уинстън,
Уинстън... шшт.
Защо? Напълно логично е.
Да помогнеш да момиче се чувстваш сякаш си като изтривалка, сещате?
Скъпа, скъпа, скъпа, просто...
слушай Тренера.
Бебче, виж,
остави ние да се оправим с това, окей? Ти помогни на Сиси
със смс-ите.
Знаеш ли, може би ще го направя. - Добре.
Но само защото много обичам да помагам на хората.
Ще си страхотен, приятел.
Ще направиш добри неща, човече.
Мислиш ли, че бяхме твърде сурови към него?
Той те кара. Той го прави.
Не обвинявай себе си.
Как по дяволите се случи това?
Намерих някои неща и ги облякох.
- Изхвърли това. - Ммм.
Добре. Това ще свърши работа. Закопчай я до горе.
Изглеждаш страхотно.
Не.
Не бих се справил без теб. - Не, ти...
ти ставаш емоционален. Правиш го, когато си махмурлия,
но трябва да се съсредоточиш,
за да отидем на партито.
Да. Трябва да вземем подарък. - Да.
Имам подарък.
Добре.
Защо е в кутията? Предполага се да е извън
нея, сглобен.
Казах, че ще го сглобя преди партито
и сега е преди партито. Така че, какъв е проблема?
Просто ми дай
пет минути.
Десет, най-много.
Но аз имам това нещо.
Това е.
Коледна сутрин.
Нашият малък човек чака до камината,
но няма подарък.
'Щото татко е в другата стая да го сглобява.
"Нашето" дете ли каза?
Да, понякога си мисля, какво ще е детето ни.
Наистина?
Да.
Не си ли мислиш за бъдещето?
Може ли да не говорим за това точно сега? Преди шест часа
лочех коняк от ръцете на Уинстън.
Изпий го, готин. Забрави какво си видял.
Никога не говори за нещо сериозно, когато си с махмурлук, Джес.
Дори не си мисля за това толкова често.
Просто си мисля, сещаш се, за преминаващи неща. Просто...
Нищо конкретно. Ще живеем в къща до езеро.
Това звучи доста конкретно. - Ще живеем в град
с история, но толкова много история,
че местните да са подозрителни към нови хора.
Две малки деца,
които ще са толкова невероятно креативни, че ще се кръщават сами.
Няма да има нужда да възпитаваме децата, 'щото ще ги е страх
да не ни разочароват.
Къщата ни ще мирише на сайдер.
И ако има кон в задния двор,
няма да чуеш никакви празни приказки от мен.
Както и да е, ето къде съм аз.
Какво... какво си мислиш?
Какво, ъм...
Къде си представяш нас?
Къде... Ник.
Ник.
Ммм, ммм. О, Боже.
Все още се чувствам като парцал.
Хора, ще, ъм, погледнете ли този смс,
който ще пратя на Бъстър?
Това е за малкото момче? - Опитай се да си полезен, става ли?
Какво виждаме тук? - Това кърмещи котки ли са?
Уинстън каза, че е забавно.
Не е. Няма връзка. - Не.
Граничи с порнография.
Чакай, това не са котки. Това е мъж!
Той какво... Какво смуче?
В какви сайтове влизаш? - Какво става тук, хора?
Очевидно е, че създаваме случаен сблъсък
с нашите секси нови съседки. Асансьорът се движи.
Трябва да вървите. Прекалено сте готини. Ще ги объркате.
Да, добре, разбира се. Градинското ми парти е
и Захари Кинто не е в списъка.
Ъм, сигурен ли си, че можеш да се справиш с това, Уинстън?
Добре съм. Добре съм. - Ооо. Сигурен ли си?
Добре съм. Добре съм.
Малко надясно. Точно.
Кучи син. - Окей. Много ти благодаря.
Ще ти вземем хубава студена лимонада след това, става ли?
Ооо, бъди внимателен.
О! Милостиви Боже.
Знаеш ли, не трябва да говорим за бъдещето.
Просто да сглобим играчката заедно. - Аз искам да говоря за бъдещето.
Окей. Чудно. Добре. - С удоволствие ще говоря за това. Яко.
Винаги съм си мислел, че ще е яко да съм шофьор на дълги разстояния.
Искаш да си шофьор на дълги разстояния със семейство?
Не, семейството ще е в Монтана. Или-или в Марс Ландинг,
знаеш, ако правителството най-накрая направи крачката.
Къде е Марс Ландинг?
Къде е Марс Ландинг? На М... на Марс е.
Това е американската столица на Марс.
И ако си мислиш, че няма да има космически пътувания
през следващите 20 години, тогава добре си се погрижила да заровиш
главата си в пясъка, момиченце.
Всъщност това вече се случва.
Винаги съм си мислел да се върна пак в Портланд.
О. Портланд, на Земята?
Като приятелски настроен Сан Франциско е.
Бавна храна, бързи колела,
страхотни училища...
Обучението е много важно за мен.
Прави ме щастлив.
Това е нещо, за което сме на едно мнение.
Наистина искам децата ми да молят за това. - Какво?
'Щото, ако задължиш детето да ходи на училище, то ще го намрази.
О, не.
Ако накараш детето да работи
и да стои в двора и да мели, и да мели,
и да мели... - Какво?
евентуално това малко дете ще моли за образование.
И тогава ще му го подадеш
като подарък, какъвто трябва да бъде. - Не!
Затова публичните училища са смешка.
Толкова съм махмурлия
и тялото ми се изключва
и нищо от това, което казваш няма смисъл.
Има нещо сериозно, което трябва да ти кажа
относно бъдещето.
Името на първородното ми дете
трябва да е Реджиналд ВелДжонсън.
Изгубих бас с Шмид.
Реджиналд ВелДжонсън?
Това не подлежи на преговори. За съжаление.
Бащата от Семейни въпроси?
Ами, актьорът, който играе бащата.
Бащата е Карл Уинслоу.
Какъв беше басът?
Казах, че мога да обърна голяма палачинка...
...и не можах.
Как ще се случи това?!
Единственият по-добър вариант е
името да е Ас Бейби,
и аз един вид по моя начин говорих за това.
Всички хора в тази сграда са толкова сладки.
Не е проблем, да. - Нямаше как да е по-лесно, наистина.
Просто ф... фасулска работа.
Обожаваме го.
Знаеш, че беше моя идея да помогна с местенето.
Единствената причина, поради която правим това е, защото ни принуди.
Ако сега не помогнем, ще изглеждаме зле.
Да, сега ще ни мислят
за "мили" и "отзивчиви." Кошмарно.
Ей.
О, яко!
Ъ... брат ти?
Всъщност е гаджето ми.
Но не е тук да ти помогне да се преместиш
- Той е извън страната. - О!
Афганистан. Втори тур.
- А... - О...
Моля те благодари му,
- ъ, за службата му. - Да.
Ще ходите ли с гаджето ти
и Мишел и приятеля й на
двойни срещи,
когато той се върне от Афганистан?
Тя няма приятел.
Тя не е много по връзките.
- О. - Окей.
Сега просто се забавлявам.
Усещам те. Не, усещам те.
Момиче, искам да те почувствам...
И тогава имаше един.
Нека най-добрият спечели.
– И аз съм забъркан в това. - Уинстън, изчезвай.
Какъв ти е проблема?
И тогава се появиха три момчета...
Ето какво казвам:
Реджиналд е много срамежлив, за да моли за образование.
Той е много чувствителен и когато е навън с коня си,
всичко което прави е да се взира в листата
и да пише поеми за тях.
Защо имам кон? Знаеш ли колко много
хора биват убити на кон всяка година?
Ей! Не слушате какво казвам.
Това, което казвам е,
че няма да водя Реджиналд на проклетото езеро
докато си навън с твоя космически пикап...
Няма да живеем до езеро.
Защо да харча трудно изкараните
като шофьор пари за къща на Земята?
- Измисли си доста научна фантастика... - Научна...
...но ти не знаеш нищо за науката.
- Знаеш ли какво е науката? - Ами, науката е повече вяра,
- отколкото нещо друго. - Не. Знаеш ли какво е науката?
- Да. В каквото вярваш. - Имал ли си някога час по наука?
Имах два в общинския колеж.
Кога си учил наука в общински колеж?
Измислих си го. Не мислих, че ще проверяваш фактите ми.
Децата ми няма да
молят за обучение, нали?
Те ще са принудени да ходят на училище
точно както всички останали
и ще го мразят!
Мога ли да съм честен с теб за секунда?
- Да. - Ето какво наистина вярвам:
Можеш да направиш план за живота си,
и след това да ти се случат луди неща,
и това между другото е най-близкото нещо
което трябва да се планира.
Така че може би е откачено да говориш, че ще си
междугалактически шофьор на камион.
Но това, което си мисля е по-откачено
от опита за планиране на
всеки един детайл от бъдещето ни.
Мисля, че е откачено да не го правиш. Просто не мога да
- живея така. - Предполагам просто не сме на едно мнение.
Ами, ние никога не сме на едно мнение за нищо, никога, Ник.
Защо правим това точно сега, Джес? Махмурлии сме.
Просто защото искам да знам, че сме тръгнали в една посока,
- че сме на една страница. - Ние сме.
Ами, живеем на различни планети!
О... Ти говориш за измисленото бъдеще!
Аз просто...
Предполагам искаме различни неща.
Явно да.
- Явно да. - Добре,
и какво искаш да кажеш?
Трябва ли просто да скъсаме?
Да бе. Все едно просто
ще се разделим! Просто да скъсаме!
Заради какво?
Ти не харесваш езера.
Аз не харесвам космоса. Това е ок.
Хората не се разделят заради това!
Ще скъсам с теб , сър!
Ще скъсам...
Не имитирам гласове.
Мисля , че още съм пияна.
Нека просто да стигнем до партито.
Да сглобим играчката и да тръгваме. Да
Да го направим. Ние сме
неудържим екип за сглабяне!
Да, такива сме.
Да.
Добре, ето го първото препятствие:
инструкцията е написана наопаки.
О, фалшива тревога.
Добре, давай. Какво имаш?
Добре, вземи нещото
прилича на лаборатория за амфетамини. Това нещо?
и го сложи в
това, коеето прилича на бомба.
о, хей! Хей!
Сега готвим с газ!
Ние сме добър отбор. Съгласен съм.
Знаеш ли какво , Джес... ако искаш да се преместим
в Портланд в бъдещето,
тогава ще се преместим в Портланд!
Ще живеем до езерото.
Ще се науча да ловя риба,
и аз и Реджиналд ще започнем
блог, сещаш се...
"Езерен баща, езерен син"
Знаеш ли какво?
Ако искаш да бъдеш шофьор на дълги разстояния.
Мога да се справя с това за шест месеца, най-много.
Да! Това парче е малко заседнало.
-но мисля, че мога просто да го натисна. -Ах!
- Какво направи току-що, Джес? -О. Ами, сложих
свастика в гилотината.
Защо ли това е детска играчка?
Защо е толкова чуплива?
К` во е това?
Не съм сигурен какво съм направил.
-Здрасти, Мишел.
Здрасти.
Момчета, вие ми спасихте живота.
Между другото, имаш добър вкус.
Наистина. Това ранно калифорнийски ли е?
Знаеш ли, този цвят, всъщност,
символизира женската плодовитост.
Ха.Аз бях веднъж бременна.
Яко.
-Какво-какво ли знаеш ти? - Да.
-Благодаря ви, момчета. -Ние ти благодарим.
- много. - на бас.
-Добре. Ще си поговорим по-... - Видя ли как тя ми намигна?
Чакай, мислиш, че това беше секси намигване ли?
Не беше секси намигване.
Определено беше секси намигване, пич.
Не би разбрал, че е секси намигване дори да ти се намигне при секс.
-Какво? -Вече свърши, човек.
Ти нямаш друг опит.
защото мацките, които привличаш са гремлини (грозотии).
Само не говори за моите мацки.
Моите момичета изглеждат супер.
Точно като мен.
Казвам ти, че моите момичета
буквално изглеждат като мен. Всичките.
Различни са по цвят,
но изглеждат като мен.
Това е супер неловко,
и не ми се вярва да знаеш
- какво каза току-що. -Опа!
Ох... Тренер!
О, брато, не мога да повярвам
какво точно направи с нейната ваза.
УУУ! Пич!
Ще те нокаутирам където си застанал,
и ти... на земята.
Ще те блъсна отстрани!
Ще те блъсна отзад! Това прозвуча странно.
За пореден път, Шмид се озова
в положение, в което той е разгневен!
Ще те бия по лицето!
- Толкова много ще откача
спрямо теб сега, дори няма да знаеш, по лицето ти.
Какво вие двамата...
Боже мой. Момчета!
Огледалото от ученето й в чужбина?
Любимата й ваза?
Стига де, момчета.
Имайте малко самоуважение.
Ние..
Хей, Джес?
Не мисля, че това е оттук.
Затова и не пасва.
Е,не мисля, че и тая бутилка се слага там.
Но ти я сложи там.
Е, защо изобщо извадихме играчката от кутията?
Бихме могли просто да дадем кутията на детето.
Откъде ли ще узнае? То е на 1 г.
То яде монети. И се нааква в гащите си.
Защото ако не сглобим заедно играчката сме мързеливи.
- Е, ако не можем да я сглобим... Зз-нам, но няма как да пасне.
Не можеш просто да продължиш да го натискаш, защото..
О, Боже.
-Ок, къде е тиксото? - О, цялото го използвахме.
-О, ти го използва цялото. -Да, за до поправя това, което ти счупи.
-Използвал си цялата ролка тиксо. - Впрочем ти счупи доста части.
Добре, дай ми го. Ще използвам запалка.
И ще разтопя пластмасата. Ще го запоя заедно.
Какво? Не мислиш ли, че е добра идея?
Не, би трябвало, мисля, че трябва да пробваш.
Падам си и по триковете с запалка Зипо.
- О! АХ, изгорих си пръста! -Какво стана? Добре ли си?
Да, супер е. Кожата ми е на мехури.
Е, знаех си, че това е лоша идея.
Тогава защо нищо не каза?
Защо не си сглобил играчката
когато ти я дадох, преди 2 седмици?
Защото не съм Дядо Коледа!
Ти просто не сглобяваш играчки
две седмици предварително! Също така,
въобще не е моя работа какво те биха искали да правят с играчката.
Може би искат да я върнат.
Може би искат да я сглобят
заедно като семейство.
Това не е моя работа.
Какво искаш от мене, Джес?
Искам само да поемаш повече отговорност.
Малко повече.
А аз искам да ми имаш поне малко доверие!
Аз съм стигнал толкова далече в своя живот.
И се справям отлично.
Имам предвид, в повечето неща.
Определено има някои гафове тук-там
ако погледнем в миналото.
Както и да е...
Одеалото гори!
Виждам това, Джес. Отиди да вземеш кофа.
Къде е? В кухнята?
Не, тази е за месо.
Трябва ни друга кофа.
О, вярно!
Прочутата кофа за месо!
Ти каза, че кофата за месо е блестяща идея!
Защо ли бих си помислила, че кофа с месо
извън хладилника е добра идея!
За да вкусиш месото, каквото е било на вкус преди електричеството!
Защо би поискал това?
Защо каза, че е страхотно?
Защото, Ник...
ако винаги бях честна с теб...
тогава никога нямаше да спрем да се караме.
- Тръгвай! - Трябва да тръгваме!
- Чакай, шапката ми!
Какво? Шапката ми.
Толкова съжалявам. Съжалявам. Толкова съжалявам. Съжалявам.
Това не беше готино.
Толкова съжалявам. Нуждаете ли се...?
Тук, искате ли..? О.
- Как се случи това? - По вина на Уинстън е.
Той току що хв.. той погрешно носи нещата.
Какво?!
Достатъчно чух от вас двамата.
Какво? О!
Уинстън!
Момичета, знам, че вие двете сте достатъчно умни
за да знаете кой точно ви е счупил нещата.
Това са същите тия клоуни
които се опитваха да спят с Мишел.
по всякакъв начин от вторник.
Имам предвид, няма да те лъжа. Аз се опитвах
също по всякакъв начин да спя с теб от вторник.
Бих бил луд да не пробвам, Мишел.
Ти си много красива жена.
Имаш луди очи и аз го открих.
Ти сякаш си вещица. Знаеш.
Но аз съм добро момче.
Сега, ако ме извините,
имам работа да върша.
Името ми е Уинстън Бишоп.
Добре дошли в сградата.
Уау, Уинстън аз не бих.., това е..
-Уинстън, какви ги вършиш? - Това е голям...
- Ок! -Аах!
-О! АУ! -Мамка му...
Уинстън, ти знаеш, че сградата гори, нали?
Поемам го! Мърдай, мърдай!
Сиси, здрасти.
О, здрасти.
Не мислех, че ще вдигнеш телефона.
Ще- ще бъда бърза.
Щото съм сигурна, че мразиш да говориш по телефона.
о, така е.
Щото бих предпочел,
да говоря лично.
Знаеш? Лице в лице?
Какво правиш тук?
Аз , ъъ, минавах оттук за да те видя.
- Мхммм. - И тогава ти ми се обади.
Всички онези съобщения не те ли стреснаха?
О, не, не, не, не. Стреснаха ме.
Помислих си, че ще ме убиеш.
Знаеш ли, обадих се на майка си, смених си ключалката.
Тогава някак, знаеш ли, сърцето ми се измени,
и си помислих, " Е, ти знаеш ли, аз харесвам това момиче".
Бих предпочел да дойда
и да те погледна с очите си.
И да ти поговоря с лицето си.
Ако изобщо оставиш проклетия телефон.
- Да. -Нали?
Аз, ммм-хм. Разбирам. -Здрасти, Сиси. Как си?
-Махмурлук? -Да?
Искаш ли да дойдеш и да си вземем палачинки?
Да, бих, бих вкарала малко палачинки.
Ще е едно подрусващо пътуване.
Моето кенгуру е зад ъгъла.
Но съм донесъл допълнителна каска.Имаш късмет.
Добре.
Ник, защо е толкова трудно?
Не искам постоянно да се караме.
Не знам, и е ужасно.
Не ти ли е мъчно, за времето, когато бяхме само приятели, Джес?
Тогава го нямаше това напрежение
да бъдем заедно и да бъдем..
- Да бъдем различни хора? -Да.
Да сме различни хора.
Съжалявам, но аз няма да съм тоя тип, които ще
ще сглоби играчката. Това просто не съм аз.
Аз съм тоя тип, който ще си я остави в кутията.
Не искам да си такъв.
И-искам да бъдеш себе си.
Искам и ти да бъдеш себе си.
НИЕ...?
Не! Аз те обичам!
- Е, и аз те обичам. - Повече отколкото някога съм обичал някого.
Но ако то е единственото общо нещо помежду ни?
Липсва ми моят приятел.
И на мен ми липсва приятелят ми.
Е, какво означава това?
Дали ние...?
Да.
Заслужаваш го.
Това да спасяването на редник Раян ли беше?
Да. Това беше ве- велик момент в този филм.
И аз само, знам, че това е момента.
Е, аз ще те изпратя тогава до стаята ти, предполагам.
- Шмидт живее в моята стая. - Да, Шмидт е в стаята ти.
Да.
Мислиш, че бих могла..?
-Да, о, да, да, да. -Супер.
Джес?
Джес, не трябваше да бягаш.
Не знам от какво толкова се плашиш.
Просто мъж правещ си куче, сочещо надолу на голо.
Само няколко тестиси размахващи се нагоре надолу.
Мога да чуя как се присмиваш там.
Да, хареса ти.
Каза ли на Ник за това?
Той какво каза?
Синхронизация backinblack.