Момчета, благодаря ви, че ми помагате да изведа мама на закуска.
Странно е, че не може да излезе извън рехабилитацията без полиция.
Хей, ако майка ми се дрогира отново или пие,
ще я изритат ли от А.А?
Ако изритваха всеки, който падне от каруцата,
вярвай ми, това рядко се случва.
Виж хлапе, виждам как се справя майка ти за два месеца
и слуайки как иска да се възстанови,
мисля, че казва много правилни неща.
Философията ми за живота.... остава положителна!
Добре тогава.
Мисля позитивно, Аз-аз трябва да се хвана на работа.
Каква е връзката? Какво значение има?
Работата изгражда характера.
Някога казвал ли съм ти за първата си работа?
Юнга на Мейфлауър?
оу, не...мияч на чинии в Ласт Съпър.
Смей се. Смей се.
Но аз израстнах през...ъх, през 60те.
Бяха хубави времена.
Да. Провенца.
Лейтенант Провенца? Капитан Беърд, западен Ел Ей.
Как я караш, Луи? Не звучиш много ентусиазирано.
Не е по-зле от обикновено, знаете.
Какво можем да направим за вас, капитан Беърд?
Май има убийство в южен Мейпълтън №1050...
Скъпа част от квартала.
- Можете ли да проверите? - Мейпълтън №1050.
Да, сър, заемаме се.
Чакай. Ей така ще обърнем?
Е, капитан Беърд дава заповеди, ние ги изпълняваме.
Дори и в момента да не помним кой е той.
Малкото ти име е Луи?
Освен, ако не си с по-висок чин, или съм се развел с теб,
първото ми име е Лейтенант.
Тук завий наляво, Флин.
Знам пряк път.
Хм, няма лента, нито патрул.
Къде е купона?
Може да са се изплашили от обстановката.
Виж. Това е Вихър.
Хей, момчета, радвам се, че се отзовахте толкова бързо.
Капитан Беърд? Това ония луд Дик Трейси.
Мислех, че е в клиника за душевно болни.
Какво става? Кой е този?
Хахо, който обича да се прави на ченге.
Обръщай, Флин. Няма да се разправям с този.
Изчакай, може наистина да има проблем.
Не, не, не. Флин, не сваляй прозореца.
Не си показвай главата.
Флин, заповядвам ти, не го заговаряй!
Лейтенант Провенца, изглеждате добре.
По дяволите!
Радвам се, че запазих номера ви.
Лейтенант Флин. Добро утро, младежо.
Капитан Беърд, шеф на охраната в имението Брустър.
Момчета, тъжно е,
но имаме тяло... 13 годишен младеж.
Едно от най-лошите убийства, което съм виждал.
Дано не е някоя от твоите заблуди.
Не, не, не, не. Не се безпокой, Луи.
Вече не съм Дик Трейси.
Сега съм просто обикновен, стар капитан Джонатан Беърд.
Много важна част от терапията ми
бе да използвам истинското си име.
Както и да е, скачайте. Ще ви закарам до жертвата.
- Чакай в колата. - Никакъв проблем.
Няма да свидетелствам в още едно дело за убийство.
Определено.
Никоя от тези статуи не е оригиналният "Давид".
Но трябва да признаете, че много приличат.
Лично сложих банските на тези около басейна.
Обикновено обиколките около всичкото това изкуство...
Скулптурите, препарираните животни, неонът...
повдигат духа ми, но не и днес.
Днес не.
Добре, господа, стигнахме
до края на едно много тъжно пътуване.
да не ми казваш...
че ни разкара до тук заради мъртво куче?
Ами, той не е просто мъртъв.
Убит е. И то наскоро.
Още не е вкочанясан, нали?
А мястото, където е повърнал,
още не е изсъхнало.
Хей, момчета, момчета, момчета,
това куче... Фалкън... Даваха го по новините.
Това е кучешката колибка за 20 млн. долара.
Чакай малко.
Това е малтиеца,
който стана единствен наследник на лудата си стопанка.
Имала някакво състояние от кораби.
- Как се казваше? - Марсела Брустър.
Имам причина да вярвам,
ча Марсела и Фалкън са умрели по един и същ начин.
Мога и да го докажа.
Май... търсенето е приключило.
Един момент, момчета.
Най-лошата част от работата.
Започнах да се притеснявам, капитане.
Претърсихме целия квартал,
но не намерихме Фалкън.
Благодаря ви г-н Клайнър.
Оценявам помощта и усилията на всички,
които се събрахте, за да потърсите малкия ни приятел
и да го върнете у дома невредим.
За голямо съжаление, мой дълг е да ви съобщя,
че около 10:15 ч. тази сутрин,
открих нашия обичан Фалкън до едни гъсти храсти.
Той е мъртъв, а обстоятелствата са подозрителни.
Знам, че не този край очаквахме,
но затова и полицията е тук, за да разследва.
Благодаря на всички за подкрепата и разбирането.
Ще ме разберете, ако не ви изпратя.
Оу, ние... Съжаляваме за загубата ви.
Аз се грижех за него, когато Марсела пътуваше.
Фалкън беше толкова...
добро куче.
Така беше.
Благодаря ви, г-н Клайнър.
Марсела Брустър имаше ли някакви живи роднини?
Племенница и племенник,
но Фалкън беше истинското и семейство.
Откакто Марсела почина,
много му се насъбра на това куче...
Смъртни заплахи по пощата, по интернет.
Аз бях нает да го пазя.
А го предадох.
Така, че за мен, този случай е личен.
Хм-хм-хм.
Ето какво мисля, че е станало.
Към края си Марсела беше толкова болна,
че ядеше само яйца и тези вносни кексчета,
от които останаха дузини във фризера.
Снощи, когато ни свърши прясното еленско,
дадох на Фалкън от кексчето.
Той изяде половината.
После излезе през кучешката врата
да си свърши работата, но така и не се върна.
Задръж така.
Да не ни казваш, че който е убил кучето,
е убил и Марсела Брустър?
Не, не, не, не. Аз убих кучето.
Добре. Това е. Обърни се. Ръцете на гърба.
- Какво? Защо? - Млъкни. Просто...
- Какво правите? - Хайде да вървим.
Аз ви се обадих!
Ако не бях аз, нямаше даже да разберете.
Чакайте, чакайте. Нека обясня.
Да, аз убих кучето,
но убиецът е този, който е отровил кексчетата.
А и за какво точно съм арестуван?
Засега, че се представяш за полицай, жестокост към животни,
- а още не сме говорили за... - Задръжте.
Задръжте минута.
Нека се върнем крачка назад.
Флин, Провенца, вярно ли е,
че сте довлекли охраната от имението на Марсела Брустър
и сте оставили мъртвото и куче в храстите?
- Да! - Не.
Взехме малкото приятелче с нас.
В истинска кучешка торбичка.
Също така имаме наполовина изядено кексче,
фризер, пълен със замразени такива
и малко кучешко повръщано.
Знаете ли колко даде Марсела Брустър във фонда на загиналите полицаи?
Милиони... ежегодно!
А сега адвокатите и заплашват да спрат тези пари,
защото сте тормозили охранителя и.
Свалете му белезниците. Веднага!
Ха!
Началник, може и да не знаете...
Това Дик Трейси.
Последния път, когато се срещнахме,
се представяше за детектив от убийства,
тръгна си от местопрестъпление с важно доказателство
и се представи като Флин, Провенца и началник Поуп.
Много успешно при това.
Чел съм досието по този случай
и в него пише ,че г-н Беърд... Нека използваме истинското му име.
Г-н Беърд е помогнал на полицията да разреши убийство.
О, я стига!
Не ми казвайте, че вярвате на всичко в това досие!
Лейтенант Провенца, да не казвате,
че това досие по важен случай, включващ и г-н Беърд е фалшиво?
Фалшиво?
Не е било... подправяно.
Може да има някои грешки в изказа...
Чакай, чакай, чакай. Какви грешки?
Написал съм всяка сричка в това досие с абсолютна точност.
Вие сте написал полицейския доклад?
Задръжте!
Вместо да ровим в миналото, да благодарим на г-н Беърд
за това, че насочи вниманието ни към възможно убийство,
да разследваме твърденията му,
а аз ще се извиня официално за всички недоразумения.
А пък аз ще ви простя. Хайде, хайде.
Да. Прощавам и на теб.
Хм? Добре?
И на теб.
Капитане, разрешете това убийство,
защото нямам намерение да допусна
вашият фонд да загуби милионите на Брустър.
Извинете ме.
Добре, г-н Беърд... Да започнем от начало.
след като сега това е разследване за убийство,
се надяваме да ни дадете някои важни отговори.
Разбира се. Питайте ме всичко.
кога започнахте работа при г-жа Брустър?
Ъъ... боже мой.
Това не мога да ви кажа.
Моля?
Забранено ми е да говоря за шефа си...
Споразумение за конфиденциалност, железен договор, съжалявам.
Г-жа Брустър е мъртва така, че кой е настоящият ви работодател?
Отново, това ще е не.
Не знаете кой ви плаща, за да живеете в имение
и да не полагате кой знае какви грижи за едно куче?
Ей, това беше грубо.
знаете ли, като го слушам до говори се връщат толкова спомени.
Моето споразумение за конфиденциалност
- се прехвърля автоматично върху... - Наистина ужасни спомени.
новият работодател, в момента, в който г-жа Брустър почина.
Трябваше да го заговориш.
Мога да ви разкажа за Фалкън,
за задълженията ме в имението
като да пускам осветлението вечер,
да реша препарираните коне...
Но не и да кого го правите.
Точно така.
Вижте, аз също искам всячески да разрешим тази ситуация,
както и вие, а аз имам и информация,
която може да е решаваща за разследването ви.
Ако само можехме...
Да отгатнете правилната линия на разпит.
Какво е това, 20 въпроса?
Добре, какво бяха другите ти задължения в имението?
Не. Студено... много студено.
Колко често разхождахте кучето?
По-студено. Ледено... бррр!
Добре, ако това е било работа, как са ти плащали?
- Горещо! Много горещо! - Оу!
Бих казал, че сте на правилната следа - парите.
Така, кексчето, с което Дик Трейси е нахранил кучето, сър,
е отровено с арсеник.
По дяволите. Дик е казал истината за Фалкън.
Почакай малко. Арсеник?
Къде тогава е старата дантела?
Кой използва арсеник в този век?
Ще се обадя на патолога, сър,
за да задейства процедура по ексхумация на г-жа Брюстър.
А, мисля, че е твърде късно за това.
Г-жа Брюстър е била кремирана веднага след смъртта си.
"Марсела Брюстър.
Не можете да да го вземете със себе си, затова аз ще се върна за него."
Как ще докажем отравяне с арсен чрез това?
Проверете чековете ми, борци с престъпността.
Случаят ще се реши от сам.
Добрата новина е, че лейтенант Флин каза,
че майка ми може и да се справи.
Добре, задръж.
Също така казах, че това е ден за ден.
Но, когато излезе от клиниката и се премести в защитен дом,
тя ще има нужда от подкрепа-финансова.
Така, или иначе трябва да си намеря работа.
Това е изключително благородна мисъл.
Май Анди има някаква роля тук.
Ако майка ти остане чиста, трябва да сее научи
да носи отговорност за себе си.
Да, но аз искам да и помогна да се научи.
Нека се разберем така... Приготви някои предложения за почасова работа,
само за почивните дни, и ще решим какво да правим.
- Значи може? - Значи може би.
Марсела Брустър - 1924 г. - 11.05.2014 г.
А това малтиецът и Фалкън.
Миналата година състоянието на г-жа Брустър е оценено на 300 млн. $
Единствените хора - наследници на Марсела...
Племенникът и Картър Брадфърт
и племенницата и Девън Брустър Дънкан...
получили са по 1000 $.
Защо само по толкова?
Давайки символична сума на наследник,
е начин да защитиш завещанието си от оспорване пред съд.
Не е изненада, че вече са завели дела.
Основната част от състоянието е под ръководството
на И. М. Холдингс интернешънъл,
които плащат на г-н Беърд...
известен още като Дик Трейси... От месеци.
Следователно можем да предположим, че И. М. Холдингс държат
споразумението за конфиденциалност, което той е подписал.
Може фирмата да е чуждестранна.
Ще ги проверя в Интерпол и ще видим какво ще излезе.
Хулио, какво знаем за кексчетата?
Ами, специалитет са, госпожо.
Произведени са от Проспект Бей Крабс
и са транспортирани замразени от Балтимор.
Значи, който и да ги е отровил,
трябва да е имал достъп до кухнята и.
След като не можем да потвърдим, че Марсела е била отровена
без тъканна проба, това е интересно.
Според здравния и картон тя е страдала
от остра промиелоцитична левкемия,
вид рак на белите кръвни телца.
Боже. Накъде води това?
Едно от леченията за това е арсен триоксид,
който и е даван интравенозно.
Ако убиецът е знаел за лечението,
може да е добавил още арсеник към храната и,
с надеждата, че няма да направи впечатление при аутопсията.
Свързах се с личният лекар на Марсела,
д-р Енрике Кабрера.
След като нямаме тяло, д-р Кабрера може да има
някоя останала проба кръв, с която да докажем отравяне.
Д-р Кабрера, а?
Да, той е подписал смъртния акт на старата дама
на 11 май, в 8:12 ч. вечерта,
а полицията е пристигнала в 9:35,
след като тялото вече е било преместено.
Я чакай, това не е стандартната процедура.
Тялото е взето пред нашите момчета да са пристигнали?
Кой, по дяволите, е направил това?
Пише само "освободено за погребалния дом",
където много удобно е била кремирана.
Нашият лекар има много да обяснява.
Как може да се обясни смърт?
Обикновено с аутопсия,
каквато в случая не можем да извършим.
Колко време се грижехте за Марсела?
Три прекрасни години.
Липсва ми както първата ми съпруга.
Обсъждали ли сте заболяването и с някого?
Забранено ми е по закон.
Значи само вие знаете съставките на химиотерапията и?
Съмнявам се.
Г-жа Брустър много обичаше да обсъжда, с когото и да е, здравето...
и парите си.
Колко пъти съм атестирал психичното и здраве,
заради видеозавещанията, които правеше.
Всеки ден променяше условията,
с изключение на тези, относно противния малтиец, Фалкън,
на който остави къщата и $ 20 млн.
Искам да кажа, че кучето е... сладко...
Но все пак.
Докторът няма досие, госпожо,
но определено е знаел, че тя приема арсеник.
Да сте правили кръвни изследвания?
Може да е споменат в някое от видеозавещанията.
Е, вече трябва да са в архива.
Ще отида да погледна.
Уверявам ви, че г-жа Брустър почина от естествена смърт,
въпреки множеството хора,
които искаха да я удушат в съня и.
Не забелязахте ли рязко влошаване преди да почине?
Е, такова влошаване е нормално преди смъртта.
Да, но за съжаление през последните и дни на тази земя,
Марсела отказа грижите ми и накара нейния пазач,
капитан Беърд, да ме изведе от имението.
Получих обаждане само в деня, в който тя преминаваше от нашия свят в другия.
Веднага отидох, разбира се, но когато пристигнах,
можех единствено да и прошепна...
"Сбогом, старице... сбогом."
О, и да подпиша смъртния акт.
Можете ли да обясните защо освободихте тялото
преди да дойде полицията?
Не бях аз.
След като изпълних професионалните си задължения,
те веднага освободиха тялото.
Те освободиха Тялото? Кои са "те"?
Същите хора, които превзеха живота и
и наеха онзи отвратителен капитан Беърд.
Наричат се Итърнъл Медоуз (Вечни ливади)
- Итърнъл Медоуз? - И. М.
Това е корпорацията, на която остави повечето от парите си.
Да. Звучат като секта, нали?
Вижте, предположих, че като е усетила, че края наближава,
Марсела е решила да се обърне към Бог, за да я приеме.
Случва се често.
"С всичките си чудеса животът изглежда пълен с безкрайни възможности.
Ами, ако наистина беше безкраен?
Итърнъл Медоуз предлага вечен живот,
чрез напреднало криогенно замразяване.
Нашите най-модерни камери
се охраняват денонощно, за да се осигури продължителният ви престой."
Джонатан, можеш ли да ни обясниш защо,
ако Марсела Брустър е кремирана,
тялото и е било взето от дома и
от компания, която замразява тела?
Итърнъл Медоуз не замръзяват тела.
Не разбирам.
А аз казах твърде много.
Капитане, може ли аз? Слушай, Дик.
За да докажем отравяне, ни е нужна тъкънна проба.
Да, а тялото беше кремирано. Разбирам.
Само, ако можехте да го осмислите, вие хора, а?
Хм?
Итърнъл Медоуз замразяват главите на хората?
О, не знам. Правят ли го?
Добре. Защо не се замразила цялата?
Защото с напреднала терапия със стволови клетки,
могат да ти прикачат главата към по-младо тяло.
Е, с тази логика не може да се спори.
Как изобщо можеш да работиш
за компания като Итърнъл Медоуз?
Ами, какво ще кажеш, ако те са единствените хора,
които биха ме наели?
Има още едно нещо, което не вярвам, че трябва да кажа.
Ако ще доказваме отравяне,
ще ни трябва заповед
за замразената глава на Марсела Бустър.
Да, така си и мислех.
Но аз не мога да дойда с вас,
защото ще се досетят, че аз съм ви казал,
но пък имам чертеж на съоръжението им,
правен по памет.
Когато стигнете до тази врата,
с надпис "Херметически запечатано",
искам да си мислите за тези пет цифри.
Мислете си за тях точно в този ред.
Боже мили.
Двама възрастни мъже ще изземват замразена глава.
Искате ли да ви обясня
още нещо за безсмъртието?
Ами, разбирам частта, в която ни режете главите
и ги замразявате, за да живеем вечно,
но какво е точно вечното доверие?
Както аз, така и никой друг няма да иска
да се събуди в бъдещето без пукната пара,
затова ние управляваме имуществото ви, докато си почивате.
- Безплатно? - Ще ми се!
Сметката ни за електричество е огромна.
там наистина е много студено!
Не, но взимаме годишна такса от 5%,
- което си е почти нищо. - Хм.
Значи, ако някой от клиентите ви...
да речем Марсела Брустър...
Ви даде 300 млн.$, Итърнъл Медоуз ще получава...
Леле... 15 млн. $ годишно, завинаги...
За да държите мъртвата и глава в консервена кутия?
Работим при политика на строга конфиденциалност.
Не мога да коментирам клиенти или техните финанси.
Дори с полицията?
Ето заповед за всичко,
което е останало от Марсела Брустър.
Чакай! Обърнал си картата наопаки!
Не, не съм! Фризерите са тук в ляво.
- Моля, спрете. - И успех
със заверката ни на паркинга.
Не можете да отидете там! О, Боже!
Спрете. Не можете да направите това. Навлизате в чужда собственост.
Ако отворите тази врата, Итърнъл Медоуз ще търси правосъдие
за жената, чието безсмъртие крадете.
Смятам, че убийството и също има нещо общо.
Човече, тя не се шегуваше. Наистина е студено тук.
Оплакваш се за всичко. Да ти донеса ръкавици?
Съжалявам. Главата и е като глетчер.
Трябва да я размразя внимателно,
ако искам да взема годна проба.
А проба от косата не става ли?
Хм, това е перука.
- Избрала е това? - Мхм.
Боже мили.
Ох, не мога да гледам, не мога.
Сериозно? Аз пък не мога да откъсна очи.
Хората си плащат за това.
Не е вярно.
Плащат, за да вярват, че ще ударят пак топката,
или ще се забавляват в града.
Не знам дали е била убита,
но Марсела определено е ограбена.
Само, ако е платила за перуката.
Нека ви кажа направо. Ще ми трябват няколко дни,
за да изследвам нивата на арсен правилно.
О, Боже. Вярно е. Направили сте го.
Капитане, лейтенанти, навън... сега.
Защо сте изключили главата на Марсела Брустър?
Сега тези от Итърнъл Медоуз ще ни съдят.
По закон Марсела Брустър е мъртва.
Следователно мога да изследвам главата и.
Но от Итърнъл Медоуз твърдят,
че един път размразена,
не могат да я замразят отново.
Същото като риба и пиле е.
Нарушили сте нейното вечно доверие.
Завещанието и ще бъде отменено,
включително и парите за полицията.
Знаете ли какво означава това?
Боже мой.
Ами, ако това е планът от самото начало?
Искаш да кажеш, че са ни изиграли, за да я размразим?
И да нарушим клаузите от завещанието и.
Трейси през цялото време е работел за роднините.
Отровил е кученцето нарочно.
Добре, какъв е проблемът?
Офертите за работа.
Искат човек с диплома за средно образование,
която ще получа през август,
или трудов стаж.
Ти не участва ли в операция под прикритие
заедно с тежки престъпления, отдела за превенция
и специалните части на полицията на Ел Ей?
- Но не са ми плащали за това. - Ама пак си е опит.
Виж, ще ти покажа как изглеждат
препоръките на официален служител в полицията на Ел Ей.
Ще попълня няколко вида, за да си избереш.
Чакай, чакай.
С какво ще ми помогне такъв опит?
Слушай, Ръсти.
Много магазини наемат наблюдателни хлапета като теб,
за да следят джебчиите, а?
Това ти дава и работа и умение.
Не мога да си вадя хляба като доносник.
Ама разбира се, че можеш.
И аз така започнах кариерата си.
Виж ме сега.
Картър Брадфърт не е работил и един ден през живота си.
След като е загубил част от попечитлския си фонд
във верига вегано-тако ресторанти,
племенникът на Марсела, Картър Брадфърд
прекарва десет години в търсене на перфектната вълна.
През това време братовчедка му, Девън,
се оказва в същото финансово положение,
след като си е купила три неуспешни брака.
Както казахме по-рано, Девън и Картър
оспорват завещанието на пра-леля си.
Последните три, от които са записани. Детектив?
- Да. - Посъкратил съм ги.
Завещание номер едно.
Ехо? Тази машина включена ли е?
Аз Малсела Л. Брустър, в състояние на бистър ум
и така нататък,
оставям всичко, което не е определено за благотворителност,
на племенника си Картър Брадфърд.
Той е страхливец без цел в живота,
но за разлика от Девън, може да се оправя с прислугата.
Къщата ми и 20 млн. $
остават за грижите на моя обичан Фалкън.
О, погледни към камерата.
Усмихни се сладурче.
Изключи това нещо. Изключи го!
Заедно с други симптоми, за отравяне с арсен
е характерно обърканото и агресивно поведение.
Като малко кученце. Завещание номер две.
Всички знаете коя съм, по дяволите.
Не, няма да кажа всичко отново.
Превърти. Продължавай.
Ето! Спри!
По този начин давам на тази идиотка племенницата ми Девън
всичко, което не е заделено за благотворителност.
Защо ли?
Оказа се, че племенникът ми е гласувал
за един определен чернокож президент, който няма да назова.
Както преди, къщата и 20 млн.$ остават на Фалкън.
- Фалкън, ти си богат. - И сега,
ето я и последната последна воля на Марсела Брустър.
Аз, Марсела Брустър,
оставям всичко, което не е предвидено за благотворителност,
във фонд, ръководен от Итърнъл Медоуз, и по 1000$ за двамата ми племенници.
Съдете ме сега, вие тъпи, неблагодарни, идиотични
копелета.
Забележете служителя от Итърнъл Медоуз на заден план.
Няма значение, така или иначе
ще имам нужда от всеки долар, който имам
за времето, когато ще се върна към живот.
Къщата и 20 млн.$
отиват при малтиеца ми Фалкън.
Капитане, проверих банковите
извлечения от картата на Картър Брадфърд.
Оказа се, че е клиент на Проспект Бей Крабс.
Чакай, чакай.
Да не казваш, че е хранил пра-леля си
с отровни кексчета, които е купил и платил
със собствената си кредитна карта?
Казвам, че е време да известим наследниците
за още един смъртен случай в семейството.
О, Фалкън, а? Кой ще хапе сега?
Всъщност Фалкън е мъртъв. Отровен е с арсен.
Знаете ли на кого е завещал къщата?
Боже, дано този не е най-умният в семейството.
Горкото кученце беше последната ми
жива връзка с милата ми пра-леля.
Чието завещание оспорвате.
Само защото се налага.
Как иначе да получа парите и.
В семейството се съдим постоянно.
Нещо като необходимост.
Та как е умрял Фалкън?
Фалкън е бил отровен.
Отровен?
О, Боже.
Кой би причинил това на малкия разбойник?
Братовчедка ми Девън, ето кой.
Хей, ако я хванете за убийство на куче,
парите на пра-леля ми ще дойдат при мен, нали?
Това ще бъде оживление.
Обзалагам се че вече сменя завесите...
На ум, сещате се.
Как може да сте сигурна?
Защото "г-н кауабанга" е видял лесен начин да си плаща за тревата
и живота покраай океана... баф.
Откровен съм, защото направих сума ти неща
за старата чанта, само защото ми пукаше.
Щях да продам къщата
да се грижа за Фалкън безплатно.
Какво точно сте направили за нея?
Ами, първо и давах много от тези...
медицинските браунита, знаете ги, за повишаване на апетита,
заедно с онези кексчета, дето ги доставят
от някакво далечно място.
Ако Айнщайн беше отровил кексчетата на Марсела,
защо ще ни казва доброволно за тях?
Звучи твърде добре, за да е истина.
Ти си доставил кексчетата?
Известно време да, но не можех да се доближа до нея,
след като се появиха зелените престилки
и техният пазач, капитан Крънч.
Да, лудо ченге под наем, който буквално ме обърна по пътя
и ме блъсна на излизане.
Ягх.
О!
Тези агенти... като акули.
Поне сега знам защо се обаждат.
Кучешката колибка за млн $ вече е на пазара.
На някой правили му впечатление, че единствения човек, който
мразят повече, отколкото се мразят по между си, е Джонатан Беърд?
Сериозно? Аз съм основният заподозрян?
Това е лудост!
Повярвайте ми... Знам какво е лудостта!
Ти се връзката между всички,
които са имали мотив и възможност да убият Марсела Брустър.
Ти си отпратил лекаря и,
ти си взел кексчетата от племенника и,
ти си обяснил на племенницата и колко привлекателна я намираш.
Или си работил за всички.
помогнал се на Итърнъл Медоуз да се отърват от Марсела.
После си помогнал на роднините и да се отърват от кучето.
Нека ви обясня колко грешите!
Първо... аз ви се обадих,
поради което сме тук и обсъждаме убийство,
приятели мои.
Второ... Кодовете.
Не само, че наруших поверителността,
но ви и дадох числата, които защитаваха
най-ценният замразен актив на света.
Трето... Назначение.
Мъртво куче, няма работа!
Добре, че има милиони свободни позиции
за хора с моето психиатрично досие.
О, чакайте! Няма!
- Номер... - Четири?
Да, четвърто... няма песо, мой латино приятелю.
Открихте ли някакъв начин, по който
пари от имуществото на Марсела Брустър
влизат в мая джоб?
Не.
Не сте!
И пето, най-важното,
изгубих единственото, което имаше значение...
Най-добрия ми приятел Фалкън.
И страхотната къща, в която живеехме заедно.
Та какъв ми е мотивът, вие... големи злобари?
Защо ще убивам Марсела и Фалкън
и да загубя единствения си шанс да работя в униформа?
Може и да не се нуждаеш от мотив.
Може просто да си най-лудия човек на тази земя.
Е, пропуснах да си взема лекарствата днес.
Не. Задръжте... едно нещо не се е променяло
в завещанията на Малсела - къщата.
Винаги беше предназначена за неъния малтиец... Фалкън.
Докато разпитвахме Девън, и звъняха агенти по недвижими имоти,
а Картър каза, че е можел да продаде имението без проблем.
Цените на домът на Брустър и околните имоти
са паднали с 30% през последните пет години,
противно на останалите имоти.
съседите казват, че е заради нестандартния начин,
Марсела е декорирала имението.
Препарирани коне, статуи "Давид",
много неон.
Има и още едно нещо общо между тези имоти...
Охранителните врати.
Съседите ни срещнаха при вратата,
но тя се затвори, след като влязохме.
- Кой я е отворил тогава? - Не бяхме там, но знаем кой беше.
Не, не , не. Не мога пак да съм свидетел.
Но трябва да си видял вратата.
Видях я да се отваря и затваря за нас,
после и съседите влизаха и излизаха, но това е всичко.
Ръсти, видя ли кой въведе кода за отваряна на вратата?
Не. Съжалявам.
Гледах нещо на телефона си.
Вече ти написах няколко препоръки,
хвалейки наблюдателността ти.
Добре, хубаво.
Когато вратата се отвори,
май най-възрастния влезе пръв,
но това е всичко, което знам.
Добре, това трябва да е съседът - господин Клайнер.
Чудя се дали той е казал на агентите за къщата на Брустър.
Имаме остатъци от доказателства, нали?
Цял фризер, пълен с кексчета.
Ако познавахме някой, за когото
Клайнер никога няма да заподозре, че е част от полицейско разследване,
някой, който има пълното право
да е в къщата на г-жа Брустър,
който може да информира Клайнер
за сделка, която предстои.
Наследниците искат да продадат къщата,
но ще са още по-доволни, ако избегнат комисионни за агенти.
Е, както и аз.
О, бихте ли?
О, да, да.
Ето ни и нас.
Дик наистина върши добра работа.
Кой сега е лудия?
Не забравя, че капитан Налудничав
работи за фирма, която предлага вечен живот.
Както и папата.
Но католическата църква е религия, а не компания.
И папата не се костюмира.
Добре де, поне не като ченге.
Г-жо Уинзлоу, това е съседа г-н Клайнер.
Г-н Клайнер, удоволствието е мое.
- Благодаря, че се отбихте. - Ама разбира се.
Разбрах, че сте се свързали с агенти по недвижими имоти,
защото искате да купите къщата на леля.
Така е.
И... мога ли да понеса... съболезнованията си.
Знаете ли, толкова пъти съм гостувал на Марсела,
а не си спомням да съм чувал за вас.
Сигурна съм, че имаме общи познати.
Приятели ли сте с... новодомците?
- Не. Не. - Семейство Дю Понт?
Семейство Уиндмилър?
А, не.
Ами и аз не съм чувала за вас,
но това не ме притеснява.
Благодаря ти, Джонатан.
Пак заповядайте.
- Седнете. - Разбира се.
Какво прави, по дяволите?
Ще излезеш ли от там, идиот такъв?
Не искам да те задържам, Джонатан.
Сигурна съм, че си имаш и друга работа.
Не чак толкова, всички са мъртви.
О, да, знаете ли какво?
Наистина имам нещо важно за вършене.
Ако имате нужда от нещо, просто ме повикайте.
Аз ще съм... отвън,
надалеч от кухнята.
Извинете ме.
Чуйте, г-жо Уинзлоу,
наистина ли искате да продадете къщата...
О, да.
Не мога да накарам нито един от дизайнерите, с които работя,
дори да влязат тук... Кучешки косми навсякъде.
А и трябва да я продам на прилична цена.
Ами репортерите говорят за имението като за
прекалено скъпа кучешка колиба,
а ексцентричния вкус за обзавеждане на леля ви
допринася за понижаването на цената.
Трябва да огледам преди да направя оферта.
О. Извинете ме.
Един момент.
Да?
Ами не съм сигурна дали ще описвам къщата изобщо.
О, не можете ли да дойдете след 5:00 ч. следобед?
Е, след като смятате, че се налага.
Хм, да.
Изглежда, че от полицията ще наминат,
за да претърсват отново.
Бог знае защо са решили,
че има отрова в помещенията.
Ако нямате нищо против,
смятам да довърша инвентаризацията на втория етаж
преди полицията да е разхвърляла всичко.
Чувствайте се като у дома си.
Ще ви намеря преди да си тръгнете.
Добре, аз... оценя... Ще бъда...
Започна се.
О, Боже.
Погледнете колко е отчаян.
Какъв гений.
Хей, другия път не чакай цял месец,
за да се отървеш от доказателства, които те инкриминират.
О, ако е приключил вече.
Сайкс, Санчес, пригответе се да го арестувате на излизане от кухнята.
По дяволите! Какво прави Дик Трейси в кухнята?
- Търсите ли нещо, г-н Клайнер? - Задръж.
Да видим какво ще стане.
Лед. Малко лед.
Толкова е... студено навън.
О, ясно, аз пък си помислих, че крадете
кексчетата, които сте напълнили с арсен.
Как...
Или връщате еленското, което изведнъж изчезна,
за да нахраня Фалкън
с вашата рецепта за смърт с раци.
Грижел сте се за Фалкън, когато Марсела я е нямало.
Сам ми го казахте.
Значи имате мотив...
Изобщо не сте харесвали декора.
Имали сте средствата... Знаели сте кода за вратата
и сте имали достъп да кексчетата.
Бихте ли изпразнили чантата си?
И джобовете също, ако обичате.
Внимателно.
Знам как да го използвам.
Добре. Тогава смъртта ти ще бъде определена като самозащита.
Ааа! Ааа! Ааа!
Точно зад мен е!
хвърли оръжието! Хвърли го!
Не. Не стреляйте! Аз съм богат!
Видяхте ли как го примамих навън, за да го арестувате?
- На колене. Не мърдайте. - Може ли аз да го закопчая?
- Ако някой не го накара да млъкне... - какво, г-н Пълни джобове?
ще ми отнемете право да играя поло?
Ще си скриете горчицата?
Трябваше теб да отровя вместо Марсела.
- Бъз. - Записах го. Записах го.
Мисля, че можем да го използваме като доброволно изявление.
Да, мисля, че можем.
Г-н Клайнер, арестуван сте
за убийството на Марсела Брустър.
Имате право да мълчите.
Всичко, което кажете може и ще бъде използвано срещу вас в съда.
Имате право на адвокат, ако не можете да си позволите...
Добра работа, капитане.
О. Благодаря, капитане.
Но всички участвахме.
Сега отмъстихме моя малък малтиец.
Кажи го.
Фалкън.
Може ли някой да ми обясни как някой
си признава за убийство и получава сделка за 25 години затвор?
Ако се стигнеше до съд, ти щеше да си ни основния свидетел.
а съдиите не харесват откачалки.
Преди два часа се чувствах на върха на света.
Сега се чувствам недооценен.
Недооценен? За нас е начин на живот.
Какво да кажа? Може и да си истински детектив.
Леле, аз съм в клуба, а?
Страхотно!
Добри новини! Слушайте!
Адвокатите ни решиха,
че искът на криогенната компания е неоснователен.
Колкото до фонда на полицията,
нищо не се е променило.
г-н Беърд, от името на града и полицията на Ел Ей,
нека изразя дълбоката си благодарност.
Значи ме наемате на пълен работен ден?
Няма шанс.
Продължавайте, всички.
Продължавайте.
Дори да ти благодарят е неблагодарно.
Може за следващия път, Луи...
Не, Дик, повярвай ми...
каквото и да продават Итърнъл Медуз,
Слава на Бога, следващ път няма...
За това между теб и полицията
един път е достатъчен.
Е, аз бях тук два пъти.
Точно това имам предвид. Трябва да продължиш напред.
Но първо, Джонатан, може ли да довършиш показанията си?
Виждам, че си на страница 63.
Лейтенант, благодаря за препоръките.
Не знам дали заслужавам всичко това,
тази похвала за работата ми с полицията.
Но не смятам, че мога да се справя с работа
като охрана в голям магазин.
Искам да кажа, че да посочвам хора, за да бъдат арестувани,
само заради думата ми, не е за мен.
Ами... Ръсти...чакай.
Задръж. Искам да знам сигурен ли си?
Само трябва да попълня името ти на препоръката
и можеш да я използваш.
А може и да довършиш курсовата си работа,
да си вземеш дипломат за средно образование
и тогава можем да обсъдим
как точно ще се реализираш на трудовия пазар.
Да, но това може да се окаже невъзможно.
Добре платените позиции трудно се намират,
а хората, които правят подбора,
са вманиачени на тема обучение и опит.
Какво остава за таланта,
енергията и интереса към работата?
Това какво струва?
ами, така се случи, че имаме някого тук,
който може да ти отговори на въпросите.
Къде отиде?
Интересно.
Показанията му са подписани.
Тръгна ли си?
Кучи...
"Г-н Ричард Трейси работи с полицията толкова добре,
че съжаляваме, че не можем да го наемем при нас.
Искрено ваш: лейтенант Луи М Провенца, полицейско управление на Ел. Ей."
Трябва да кажа за протокола,
че много ми хареса да съм под прикритие
в секретна операция на силите на реда,
за която лейтенант Провенца споменава,
но истинската ми страст винаги е била в охраната на магазини.
Страст, която ние тук в Лавоа
с радост ще назначим.
Да!
Добре дошли на борда, г-н Трейси.
Добре дошли на борда.
www.Addic7ed.Com