Не мога да се начудя как ни откри.
Трудно е да не проследиш следа от трупове.
Парка с караваните.
Детето, което се опита да прегазиш, а след това удави.
Трябва да си много горд.
Детето на триколката. Това беше ти.
-Колко още си заклал? -Твърде много.
Детето, което мислеше, че си спасил, само неговият живот беше нужен.
Ако не се беше намесил, майка му щеше още да е жива.
-Това е твой проблем. -Но ти ни намери,
чрез Божията воля.
Това значи, че сме близо до завършването на нашата мисия.
Избиване на семейства и деца, това ли е твоята мисия?
Ние скърбим за всеки отнет живот.
Но Божията воля е да спасим душите на толкова много...
Не знам в какъв шибан Бог вярвате,
вие сте група побъркани.
Винаги говорят така на тези, които носят разруха.
Ной, например. Тогава започна да вали.
Кой те изпрати?
Защо не питате вашия Бог? Изглежда, че той има отговор за всичко.
Къде е звярът? Детето, което защитавате?
Няма да ти кажа, задник.
Страданието носи просветление.
Субтитри от www.addic7ed.com
Питър, къде си? Получих смотаното ти съобщение.
По- добре не се опитвай да го правиш без мен.
Миранда е сама вкъщи с Надя. Притеснявам се. Звънни ми.
-Как се чувстваш? -Просто отлично.
Днес е голям ден за теб.
Току що прегледах последните резултати от предната ти сесия,
и съм щастлив да съобщя, че твоя тест показва
ясно моноклонално еритроцитно съживяване.
След последната ти процедура днес, твоят Упирски ретровирусен товар
ще е толкова нисък, че дори няма да можем да открием присъствието му.
Ще бъдеш, ефективно, без симптоми, гладът ще си е отишъл.
- Какво не е наред? - Нещо стана с...с бебето
- Как...Болна ли е? - Трябва да го отложим.
- Не, не, не можеш. - Мога да правя каквото си искам.
Ти си в момент на критичен преход.
Ако не минеш през последната процедура,
най-болестотворните и устойчиви ретровирусни фрагменти
ще нахлуят в микробната празнина, размножавайки се неконтролируемо,
рикоширайки в ДНК-то, причинявайки непредсказуемата му мутация,
и потенциално катастрофални резултати.
Ще бъде практически невъзможно за премахване.
Целият ни напредък, цялото ти страдание ще е за нищо.
Хубаво. Да свършваме с това шибано нещо.
Трябва само да те подготвим.
Какво искаш да правиш днес, малка госпожице?
Ооо...
Не, не, не, тези не са за ядене, глупаче.
Не, не.
Виж-дам-тее!
Ти ли направи това?
Виж-дам-тее!
Обади ми се веднага след като Г-н Годфри е подготвен.
- Какво, по дяволите, направи сега? - Правил съм много неща.
- Може ли да бъдеш по-конкретна? - Може би ще ми кажеш защо
тази кукла Барби, която изпрати долу
се представя за моя дъщеря!
Копирах съзнанието на Шели и го пренесох в перфектния приемник.
Давам й шанс в живота, какъвто тя никога не е имала,
живот без подигравки и преследване.
Нямаш право да правиш експерименти върху децата ми!
Стига глупости, Оливия!
Имаш майчин инстинкт, колкото един паяк.
Не се преструвай, че ти пука за Шели.
Как смееш да поставяш под въпрос чувствата ми към дъщеря ми.
Когато тя беше бебе, ти не издържаше да я държиш на ръце.
Когато тя изчезна, ти беше облекчена.
Дори не можа да скриеш погнусата си, когато тя се върна.
- Това е злобна лъжа. - Роман беше прав.
Единственото, на което някога си била майка, са егоистичните ти желания.
Така че...кажи ми защо наистина си тук.
Умирам.
- Както говорихме... - Ти създаде живот в лаборатория.
Защо не може да използваш същия процес, за да спасиш моя?
Оливия, това са ябълки и портокали.
Упирското ДНК не е съвместимо с генетичната последователност.
Но аз се храних с неуспешните ти експерименти и те ме подобриха.
Не би ли било основателно твоето перфектно постижение
не само да ме подхранва, но и да ме подмладява?
Хващаш се за сламка, Оливия. Защо дори би си помислила това?
Какво се продполага да направя? Да се откажа и да умра?
Говорила ли си с др. Железнова-Бурдуковская?
Тя те подвежда. Нямаш представа коя е тази жена наистина.
И Бог да ни спаси от плановете й, каквито и да се окажат те.
Във всеки случай, ти имаш най-добрият онколог.
В действителност, тъкмо говорих за ново обещаващо лечение:
извличането на ензим, намиращ се само в семената
джинджифиловите растения.
Замества хранителните вещества, нужни на раковите клетки, с празни калории.
Храна-боклук, позволяваща на тялото ти да ре-абсорбира рака
и да го изхвърли през храносмилателната система.
Просто остани по течението
и се уповавай на знанието, че всеки ден носи нови чудеса.
Благодаря ти за насърчаването.
- Тук съм за да помогна. - Разбира се, че е така.
Майко, виж сина си.
След днес, мръсотията, с която си ме заразила, ще изчезне.
Времето за гадаене отмина.
Това е последната ни възможност. Трябва да си силна.
Той е моя кръв.
Той е твой враг, причината за страданията ти.
- Милостта е за слабите. - Може би има друг начин.
" Смъртта е решението за всички проблеми. Няма човек-няма проблеми."
Другарят Сталин е казал това.
Какво знаеш за джинджифиловите...
Семена? Шарлатанско лекуване на рак, тотално дискредитирано.
- Защо? - Без причина.
Хей. Влез вътре. Благодаря, че дойде.
Няма проблем. Какво става.
Ъ-ъ...Това, хм...
Това е за теб.
Знаеш ли, аз наистина, наистина оценявам всичко, което направи...
Аз...не мога да го приема. Това е четворно на....
Необлагаеми пари. Хайде, вземи ги и последвай съвета, който ти ми даде.
Напусни този град.
Няма нищо добро тук за никого.
Благодаря.
И така, какво ще правиш?
Е...винаги съм искал да прекарам зимата в Париж
или...някое друго място, далеч от тук.
Преди да съм си изгубил ума.
Правиш правилното нещо.
Рано или късно Оливия ще допусне грешка.
Ще трябва да отговаря за действията си.
Бях научен да вярвам, че чудовищата са събрани в митовете
за да се справя със страховете на подсъзнанието.
Сега, разбирам, че съм спал с едно...
...двайсет години.
Е...
- Погрижи се за себе си, Норман. - Да. Ти също.
Това е всичко, което имам.
Ще направя необходимите приготовления.
Той ще трябва да дойде с мен за определен период от време.
- Колко дълго? - Колкото се налага.
- Какво ще правиш с него? - По-добре да не знаеш.
По-добре помисли за това на дълго и широко, Норман.
Заслепяваш ме с парични значи за да се промъкнеш и да пречукаш приятелката си?
За какво говориш?
Не мислиш ли, че знам кога някой се опитва да ме изиграе?
И сега, какво, следиш ли ме?
От офиса ти до магазина за пистолети, до тук.
Решил си да използваш патроните с кух връх?
Знаеш какво е тя...
...какво е направила.
Дори и да успееш да я убиеш, ченгетата ще те погнат.
И не си помисляй дори и за секунда, че няма да свидетелствам срещу теб.
Тя унищожи семейството ми.
Денят е чудесен.
Последен шанс, Норман.
Дебненето ще е утежняващо вината обстоятелство и ще те осъдят на смърт.
Трябва да тръгваш сега.
Или какво?
Ще убиеш и мен?
Дай ми пистолета.
Къде е тя?!
Кажи на тази казачка-предателка да дойде и да ме намери!
Няма време за спане.
Имаме още много да извървим.
Живак.
Едно от малкото неща, които могат да убият демон като теб.
Вярвам, че хората ти го наричат живак.
Знаеш ли колко термометри трябваше да счупя, за да напълня това?
Този вид болка има собствена дума на цигански.
Трябва да съм мислил за различна дума.
Достатъчно.
Защо си готов да изстрадаш толкова, за да защитиш дете,
което ще унищожи всички ни?
Възможно ли е да си стигнал толкова далеч и да не виждаш какво правиш,
отприщвайки ада на земята?
И двамата искаме убийствата да спрат.
Но ти държиш ключа.
Кажи ми къде ще намеря демона.
"С очи свирепи, голи като слънцето,
а около него отново пада мрак
Но вече знам,
че двайсет века мъртъв сън
са сринати в суров кошмар
от нова детска люлка
и кой зъл звяр
дочакал своя час
са сринати в суров кошмар
пълзи към Витлеем да се роди?" (У. Б. Йейтс "Второто пришествие")
Нека го оставим да премисли.
Хей, шефе. Имаш посетител.
- Супер секси детективката. - Нека влезе.
Какво мога да направя за вас, г-це Падия?
Тъкмо спрях Норман Годфри да не убие приятелката си.
- Това е сериозно обвинение. - И двамата знаем, че има мотив.
Средства.
И аз, цъфвайки на входната му врата, просто унищожих възможността му.
Той не мисли трезво. Ще опита отново.
Е, има разрешително за оръжие, не е нарушил никакви закони.
Не мога да го арестувам предварително без съдебна заповед.
Притисни го.
Кажи му, че е под наблюдение. Направи каквото, по дяволите, се налага.
- Само го дръж далеч от нея. - Оценявам предупреждението.
- Ще го проуча. - Благодаря.
Пишех доклад за разговорът ни от онзи ден.
Оливия Годфри...
Ти каза, че...си взела отпечатъците и от жилището й.
Да.
Тя беше ли си вкъщи по това време?
Заместник, може ли за момент?
Какво се опитвате да направите?
Отведете мис Падия в ареста.
Нарушаване на частна собственост и подозрения за нахлуване с взлом.
Какво? Какво правиш?
Върша си работата.
Какво? Какво...махни си шибаните ръце от мен!
Какво по дяволите...Махни...
Махни се от мен!
Приятелката ти детективка дойде в офиса ми днес.
- Арестуван ли съм? - Искам Оливия Годфри мъртва
точно колкото и ти.
Тя уби сестра ми.
Съжалявам.
Дойдох в този град да открия виновника.
И сега искам да я вкарам под земята.
- Защо не си го направил? - Тя подозира, че съм наясно.
Тя ще е предупредена и ще ме очаква.
Но на теб ти вярва.
Ти ще можеш да се доближиш.
Защо това е толкова важно?
Ти шибаняко! Мъртъв си!
По дяволите.
Отговаряй, скапаняко!
- Дестини, чуй ме. - О! Слава Богу най-сетне вдигна.
Опитвам се да се свържа с теб от часове. Къде си?
Да се срещнем в дома на Роман след час!
- Какво се е случило? - Ще ти обясня като се видим.
Просто отивай там веднага.
Как е моето момиче?
- Какво четеш? - Книга за близнаците.
Как могат да чувстват емоциите един на друг.
Точно като Присила и мен.
- Имам добри новини. - Какви?
Прехвърлянето на съзнанието ти в/у Присила е пълен успех.
Знам. Усетих го.
Това означава, че има нова "ти".
Която не трябва да се бои повече.
Благодаря ти.
Това означава, че вече можем да преминем към фаза три.
Всичко е наред, чичо Йохан. Разбирам.
Време е това тяло да си отиде.
Готова съм.
- Някой друг знае ли? - Никой друг.
Единствените хора, които ще бъдат уведомени, са Норман и Роман.
Веднага след като...процедурата е приключена.
И така, какво мислиш да правиш с новият си живот?
Сложи си бикини и се научи да сърфираш.
Това е което искам.
Възможността да започнеш отново.
Значи трябва да действаме бързо.
Искам да видя майка ми първо.
Ще й кажеш ли за прехвърлянето?
Не.
Нека си мисли, че съм мъртва.
Мамо?
Още не съм свикнала да те слушам да говориш.
Не съм свикнала да си мърдам устните и да произнасям думите.
Др. Прайс каза, че е физиологически невъзможно.
Всички правим грешки, Майко.
Трябваше да направя повече за да ти помогна.
- Искам да се извиня. - За какво?
Да имащ дъщеря като мен трябва да е било толкова тежко за теб.
Да ме гледаш всеки ден и да виждаш нещо, за което си чувствала
толкова много вина и отговорност.
Разбирам защо искаше да ме държиш скрита.
За да ме защитиш. Аз също исках да се скрия.
Ти ме обичаше по възможно най-добрият си начин.
Любовта не е...нещо, което знам как да правя.
Когато Роман игра Тенекиеният Човек, като беше в 4-ти клас,
помня как ти стоя дни наред до късно, приготвяйки му костюма.
Ти плака когато той излезе на сцената.
Бях толкова притеснена за него.
Имаше такава сценична треска... Постоянно...
Той забрави да каже "масльонка" и просто стоеше през цялото време.
Виждала съм как Чичо Норман те гледа.
Бих дала всичко някой да ме гледа по този начин.
Поне веднъж.
Бях такава егоистка.
Ти намери любовта.
А на този свят, това е хубаво нещо.
Не бях добра майка.
Ти го направи по-трудно.
Може ли да започнем отново?
Този път ще бъде по-добре, обещавам.
Да, разбира се.
Сбогом.
Др. Прайс ме помоли да ти дам нещо
да ти помогне за болката по време на процедурата.
След малко се връщам.
Нека всичките ми врагове се превърнат в прах.
Отвори шибаната врата.
Сега!
И ако кажеш на някого, че съм тук долу, ще набуча главата ти на шиш.
- Къде е синът ми? - Отиде си.
Той не премина лечението. Наследството ти е все още защитетно.
Той ще остане упир.
Случи се нещо. Нещо невероятно.
Шели може да говори. Тенекиеният Човек си намери сърце.
Сигурен съм, че нямам идея за какво говориш.
Не трябва да бъда такава, себе си.
Оливия, наистина трябва да обсъдим привързаността ти към Мерлото.
Това не е Мерло, Йохан. Аз пих от чашата на живота.
Продължи с глупавия си експеримент.
Избирам Норман и щастие за сина ми и дъщеря ми.
Предпочитам да умра от злокачествен тумор, отколкото да живея като такъв.
Ох, Боже.
- Трябва да го заведем в болница. - Не.
Той е там.
Можеш ли просто да ми кажеш, че той ще е добре?
Това, което мога да ти кажа е...
...че когато го върна, Варгулфа ще бъде прогонен.
Това, което не мога да ти кажа е дали той ще бъде жив или умрял.
Но е сигурно, че ако това не бъде направено, ще последва още смърт.
- Кой е този? - Мисля,че трябва да го изслушаш.
Защото със сигурност не слушаш мен.
Колко пъти си се превръщал срещу цикъла?
- Какво си му казала за мен? - Всичко.
Подарък от баща ми.
Той се превърна по време на грешната луна.
Погледът в очите ти е същият, какъвто беше неговият.
Тялото ти се разпада.
- Разкарай се оттук. - Опитваме се да ти помогнем.
Какво по дяволите, Дестини?! Как можеш да си толкова глупава?
Тези касапи са на лов за Надя,
а ти си мислиш, че това е най-добрият възможен момент да разиграеш
някаква идиотска Варгулф-интервенция? - Сега е единственият шанс, който имаш.
Моля те, трябва да отидеш с него, защото е отвъд силите ми
да ти помогна повече. Никъде няма да ходя.
Да, но на никой няма да си от полза ако си мъртъв. Но...
- Просто се разкарай от мен! - Какво правиш?!
Съжалявам.
Дарът, който ти е даден...
...е бил извратен.
Ако отново призовеш вълка,
щу му принадлежиш.
Няма да можеш да се върнеш.
Нямаме много време.
Нека ти помогна.
Всички вие нямате никаква работа тук!
Това е дом, не студентско общежитие!
Так че вие...
- Какво по дяволите става? - Върви в стаята на бебето.
Заключи се вътре веднага.
- Да, но какво... - Просто го направи! Направи го!
Вземи му главата.
- Къде са Миранда и бебето? - Горе.
Вземи ги и се разкарайте оттук!
Всичко е наред, скъпа.
Няма да позволя нищо да ти се случи.
- Какво правиш? - Трябва да видя дали той е добре.
Моля те недей, те ще те убият!
Моля те, не излизай, ще те убият! Моля те, не ме оставяй!
Хвани детето!
Остави я, кучи сине.
Дойде в къщата да убиеш детето ми?!
Моля те, моля те! Не, не!
Шибаняк!
Хвала на Бога.
Добре ли си?
Той просто започна да кърви.
Толкова те обичам.
Тя също те обича.
Ти си неин баща.
- Защо не се превръща обратно? - Не може.
Дръпни се назад.
Питър, аз съм.
Не го прави.
Моля те, Питър.
Убиваш го.
Не бях сигурен дали ще дойдеш.
Нека просто го направим.
Можеш да си тръгнеш и ръцете ти ще си останат чисти.
Но веднъж минем ли през тази врата, няма връщане назад.
Трябва да има нещо, което да направим, някой, при който да го заведем.
Е, единственият човек, който познавам, е мъртъв в другата стая.
Хей! Хей, всичко е наред. Наред е.
Всичко е наред, всичко е наред.
- Свърши се. - Да. Да.
Сестра ми каза, че Упирите са трудни за убиване.
Обезглавяване и кремиране са единственият начин да ги убиеш.
С второто се отърваш и от доказателствата.
Значи, вечеря и кино, после я връзваш на шибана клада и я палиш?
Искам да намушкаш Оливия в сърцето.
- Но аз си мислех, че ти каза, че аз... - Няма да я убие.
Но директен удар в сърцето ще я повали за достатъчно време,
за да може да преместим тялото и да го изгорим.
Господи.
Увери се, че острието е намазано с антикоагулант.
Нещо като, ъ-ъ, хепарин. Това не е проблем, нали?
Не.
- Какво по дяволите е това? - Упражнявай се.
Имаш само един опит.
Цели се под гръдната кост и извий нагоре и към гръбнака
Аз съм доктор. Знам къде е сърцето.
Тогава ми покажи.
Ох! Мамка му.
Добре, че си психиатър, а не хирург.
Цели се по-ниско, ръгай нагоре.
Отново.
Моля те прости ми.
♪ Затвори очи, детето ми"
♪ И заспи ♪
♪ника никакво зло♪
♪или мрак да не те намери♪
♪и сънят ти да бъде радостен♪
♪ Ла-ла-ла-ла-ла-ла ♪
♪ Мама е винаги с теб ♪
♪ Ла-ла-ла-ла-ла-ла-ла ♪
♪ В сърцето си ще те нося ♪
♪ И ще те пазя ♪
♪Връзката ни, никой никога не ще бъде в състояние да я прекъсне♪
♪И нека сънят ти бъде радостен♪
♪ Ла-ла-ла-ла-ла-ла ♪
♪ Мама е винаги с теб ♪
♪ Ла-ла-ла-ла-ла-ла ♪
Sync and corrections by awaqeded www.addic7ed.com