Махнете се от пътя. Пазете се.
Минавам!
Това е. Извинете ме, сър.
Госпожо Вастра, слава Богу!
Обзалагам се, че не сте виждали нищо подобно до сега. Е...
не откакто бях малко момиче. Доста е голям, нали?
Динозаврите са били толкова големи. Мисля, че е момиче.
Не са били, виждал съм вкаменелости. Бях там.
Всичко е добре и е наред,
но какво прави този приятел динозавър насред Темза?
Трябва да е пътувал във времето. Джени?
Да е пътувал във времето?
Дави ли се?
Има нещо, което се е запречило в гърлото му.
Как може да е пътувал във времето? От къде да знам.
Може би е нещо, което е изял.
Назад.Назад, назад.
Ами, току що снесе яйце.
Изплю от устата една синя кутия, на която пише "Полиция".
Твоето схващане за биологията ме притеснява.
Това е Тардис.
Изглежда е така.
Аз ще се погрижа за това, Инспектор.
Ами ако това нещо побеснее изведнъж?
Поставете тези фенери по брега и по мостовете,
като обграждат създанието през 20 фута разстояние.
Какво ще направят?
Ще излъчат сигнал, който ще го предразположи да остане
в рамките на кръга.
Джени, Стракс ...
...с мен.
Значи това е той,Доктора?
Гигантски динозавър от далечното минало току що повърна синя кутия
от Космоса - днес не е денят да прибързваме със заключенията.
Стракс,ако нямаш нищо против?
Ехо.Излез от кутията и се предай в името на великата Сонтаранска Империя.
Тихо!
Докторе?
Бях преследван от гигантски динозавър,
но мисля, че успях да му се изплъзна.
Сънливко?
Сър?
Срамежливко? Кихливко? Глупчо?
Сърдитко!
Ах, вие двамата!
Зеленият и не-зеленият.
Или може да е по обратния начин, не бива да съдя.
Оу,помниш ли, ъм...
..нещото,онова,ъм, не-аз-нещото, задаващо въпроси?
Имената не са ми сила.
Клара! Ами, може да е Клара, може и да не е - като на лотария е.
Клара е. Ами не го отписвам!
Ей, тарикат, престани!
А, имаш си и динозавър!
голяма жена,извинявам се.
Доктор,слушай ме. Ти...ти трябва да се успокоиш.
Не флиртувам, между другото.
Мисля,че нещо се е объркало.
Объркало? Какво се е объркало? Регенерирал ли си се?
Помня те.
Ти си Хендълс!
Преди беше малка... малка роботска глава, а сега...
...наистина си се занемарил.
Намали честотата.
Моля? Звуковите ти фенери, изключи ги.
Причинявате ѝ главоболие. На кого причиняваме главоболие?
На моята приятелка!
Само израз, не си мисли нищо. Но как разбра?
Хайде де, Клара! Знаеш, че говоря динозавърски.
Той не е Клара. Аз съм Клара.
Ами много си приличате на ръст. Може би трябва да носите етикети.
Защо...защо правиш всичко това? Защо ти...
Всички ставате тъмни...
...и размазани - спрете се.
Не мисля, че го правим.
Няма значение! Всички...да тръгваме.
Какво да правим?
Не разбирам,кой е той? Къде е Доктора?
Ето там.
Това е той.
Това е Доктора.
Е добре тогава, пак започваме.
Subtitles by MemoryOnSmells http://UKsubtitles.ru.
Просто е неразбираемо за мен. Не знам какво е това.
Кой измисли тази стая?
Докторе, моля те. Трябва да полегнеш.
Няма смисъл. Виж, има само легло в нея.
Защо има само легло в нея?
Защото е спал-НЯ, тя е за спане.
Добре, какво правиш като се събудиш?
Напускаш стаята.
Имаш цяла стая, в която да не се буден?
Но какъв е смисъла? Само изпускаш стаята!
И не поглеждай в огледалото - напълно побесняло е.
Докторе, моля те, трябва да лежиш, продължаваш да припадаш.
Разбира се, че продължавам да припадам, тук са всичките тези легла.
Защо продължаваш да говориш така?
Какво е станало с акцента ти?
Нищо ми няма на акцента.
Звучиш по същия начин.Разпространява се.
Всички звучите толкова..английски.
Сега всички се развили някакъв бъг.
Докторе, трябва ми помощта ти за нещо.
Най-накрая някой, който да говори нормално.
Имам проблем със спането. Оу?
Ами аз не се притеснявам за това, никога не се притеснявам за съня,
и си взимам кратки дрямки на крак. О, наистина, колко интересно.
И кога ги взимаш?
Обикновено когато някой започне да говори.
Отпускам си главата надолу,между раменете, спестява време.
Спести ми време, Докторе.
Проектирай образ на перфектния сън в съзнанието ми.
Какво, искаш психологическа връзка с мен?
С размерите на моя мозък, ще е като да изпусна пиано върху теб.
Бъди внимателен тогава.
Ще опитам.Подготви се!
Пиано.
Обичам маймуни, толкова са смешни.
О,разбирам! Значи хората са маймуни,нали? Не,скъпи.
Хората са човекоподобни маймуни.
Мъжете са маймуни.
И какво сега? Има нужда от почивка.
И какво ще правим сега? Как ще го оправим?
Да го оправим? Как да го превърнем обратно?
Джени...ще бъда в стаята си.
Би ли била така добра да ми донесеш воала?
Защо, очакваме ли някой непознат?
Изглежда,че...
вече си имаме такъв.
Какво съм направил сега?
Динозавърът не изглежда да е много щастлив?
Какво му има?
Не знам. Доктора е този,който говори динозавърски.
Извинете ме, госпожо, съпругата не обича да я карат да чака.
От къде го е взел това лице?
Защо има линии по него? Чисто ново е.
Как може цялата му коса да е сива? Току що я получи.
Все още е той, госпожо, видях го докато се променяше.
Знам.Така е.Аз... Знам го това.Добре.
Просто е... Какво?
Нищо.
Ако...ако Вастра се промени, ако е различна,
ако не е тази, която си харесвала преди...
Не я харесвам, госпожо.
Обичам я.
А колкото до различното, ами, тя е гущер.
Сама съм.
Светът, който се треше под краката ми,
и дърветата...
...и небето, го няма...
...и съм съвсем сама сега...
...сама.
Превеждаш ли?
Вятърът хапе сега...
...и светът е сив...
...и съм съвсем сама тук.
Не може да ме види.
Не ме вижда.
Не може...да ме види.
Кой не може да го види? Мисля, че цял Лондон може да го види.
Момче? Мадам Вастра чака.
Добре, както и да е.
Ще ви въведа в покойте ѝ. Мога ли да взема палтото Ви?
Не нося палто.
Тогава какво е всичко това? Дрехи.
Мога ли да взема дрехите Ви?
Вероятно не.
Носите ли шапка? Това е коса.
Не, мисля, че е шапка, искате ли да проверя?
Не е истинска,разбира се. Тогава какво е?
Правителството. Правителството?
Да, най-вероятно са техните обичайни трикове.
Това е динозабър,Алф. Истински динозавър.
Няма да им го припиша.
Говориш големи глупости,Алфи.
Не стой навън до късно.
Познаваш ме. Да.Именно!
Вратът е, това е сбърканото.
Не изглежда реалистично.
Имаш хубави очи.
О, да имам, както стана, много хубави очи.
Те са най-големия ми подарък.
Приемам.
За какво е това?
Твоят подарък.
Аз имам лоши очи.
И тогава?
Защо носиш воала си? И тогава?
И тогава бяхме погълнати от голям динозавър. Може да си забелязала.
Как стана така?
Не знам, не знам, тъкмо щяхме... да се разбием някъде.
Доктора го нямаше, Тардис се повреди.
Не си е заминал. Горе е.
Добре, променил се е.
Регенерира се, възобнови се.
Възобнови се, добре.
Толкова цинична усмивка.
Не се усмихвам.
Не външно, но съм пригоден да виждам и през воала.
Как съм те развеселил?
Каза възобновил. Той не...
Той не изглежда възобновен, изглежда толкова...стар.
Помисли си, че е млад?
Изглеждаше млад.
Изглеждаше като твой елегантен,енергичен приятел, като любовник дори.
Млъкни!
Но той е Доктора.
Той се разхожда из тази вселена от незапомнени времена,
видял е как звездите се разпадат.
Може също и да флиртуваш и с планинска верига.
Аз не флиртувах с него.
Той флиртува с теб.
Как? Изглеждаше млад. За кого мислиш, че беше това?
За мен?
За всички.
Нося воал, както той носеше лице - по същата причина.
Каква причина?
Най-старата причина за всичко...
за да бъда приета.
Джени и аз сме женени, но за пред хората
запазваме версията, че ми е прислужничка.
Не обяснява защо наливам чай на тайно.
Тихо сега. Добра преструвка, нали?
Нося воал, за да прикрия
това, което много хора обичат да наричат мое обезобразяване.
Не го нося от учтивост към такива хора,
а го нося като преценка за това какви са сърцата им.
Мен съдиш ли ме?
Доктора се регенерира в твое присъствие.
Младият мъж изчезна, воала се повдигна. Той ти се доверяваше.
Него ли съдиш?
Как смееш?
Врата.Скучно.Не съм аз.
Аз!
Марк Аврелий, римски император,
последния от петимата добри, стоически философ.
Превъзходен бас китарист - Доктора знае как да
събере банда. И единственият плакат, който имах на стената си, когато бях на 15,
единственият, който някога съм имал.
Не знам дали разбирате с кого говорите, Мадам Вастра,
но никога не съм проявявала интерес към красиви млади мъже.
А и ако някой можеше да флиртува
с планинска верига, тя най-вероятно стои пред вас!
Само защото хубавото ми лице те е омаяло,
не предполагай, че се разсейвам лесно.
Уооо!
Ууу хуу!
Съжалявам!
Ами...
... Боже мой!
Най-после се разбушува.
Често съм се чудила каква ще си, когато се ядосаш.
Ей!
Женени сме.
Докторът се нуждае от нас, а от теб най-много.
Изгубен е в себе си, и ние трябва да го открием.
Кога спря да си носиш воала?
Когато спря да го виждаш.
Ей! Ей!
Ей! Голяма, секси жено!
Ей!
Съжалявам! Вината е моя.
Моята машина се заклещи в гърлото ти. Случва се.
Дойде тук по погрешка, по принцип така се срещам с момичета.
Не се притеснявай! Ще те закарам у дома.
Кълна се, каквото и да ми коства.
Ще си в безопасност.
Пак ще си си у дома.
Спри!
Кой го прави? Не, не го прави.
Това дойде от реката.
Динозавърът.
Стракс, доведи файтона веднага!
Аааа!
Ааа! Аааа!
Аааа!
Ох!
Стой!
Съжалявам, ще трябва да Ви освободя от домашния Ви любимец.
Какво?
Тихо, говоря на коня!
Какво правиш? Напред!
Назад, човешка измет!
Спешен случай!
Диии!
Ляво!
Не, не! Дясно, дясно!
Съжалявам, имам нови ръце. Не мога да ги различа.
Какво мислиш, че се е случило?
Не знам, но се страхувам да не е някоя дяволия.
Не трябваше ли да кажем на Доктора?
Той не е готов да напусне леглото си.
Пазете се към ъглите, малко е хлъзгащо!
Стракс! Дии! Хайде, Стракс! Дии!
Диии! Диии! - Така е по-добре.
Съжалявам, съжалявам.
Съжалявам, много съжалявам.
Уоаа!
Доктора! Какво прави той тук?
Има проблем. Къде другаде би могъл да бъде?
Тя е уплашена.
Тя е уплашена и сама.
Аз я доведох тук и виж какво направиха.
Кой или какво може да е направил такова нещо?
Не.
Моля?
Не. Не това е въпроса, не оттук трябва да започнем.
Въпросът е как.
Самата плът се е запалила.
Не, не, млъкнете!
Вашите мозъци да не са от пудинг?
Погледни се.
Защо никога не срещам свестни типове? Планетата на мозъците от пудинг!
Докторе...
...Знам, че си разстроен, но трябва да се успокоиш и да говориш с нас.
Какъв е въпросът?
Изгарящ динозавър в сърцето на Лондон.
Нищо не е останало освен дим и пламък.
Въпросът е...
...имало ли е извършени подобни убийства?
Да, да, имаше.
Вижте ги само как зяпат.
Въпрос номер две.
Ако всички празноглави са зяпали...
...тогава какво е той?
Той изглежда изумително безразличен към спектакъла.
Мислиш ли, че той е този, който...
Какво прави? Ще се удави. Силно се съмнявам.
Защо? Имало е убийство.
Докторът се е заел с този случай.
Ако искаме да го видим отново, трябва да направим същото.
Хайде, землянска измет! Постави го тук. Полека!
Така. Внимателно.
Не смей да го надраскваш или ти и цялата ти рода
ще бъдете заличени от времето и пространството. Много добре, сър.
Стракс!
Добро утро, г-жице Клара. Най-после сте будна.
У вас ли е ТАРДИС?
Военни стратегии. Докторът все още го няма,
но той винаги ще търси своята кутия.
Докато тя е тук, той ще бъде примамен далеч от опасностите
на Лондон, тук, в безопасност,
и ние ще го разтопим с киселина.
Добре, а тази последната част?
Ние няма да го разтопим с киселина. Стари навици.
Таймс. Да го изпратя ли? Да, защо не?
Хей!
Джени! Добро утро, Клара. Добро утро.
Е, какво ще правим? Ще потърсим ли Доктора?
Имаме хора от Патерностера.
Ако някой може да го открие, това са те.
Междувременно, мадам Вестра ще е леко заета
с онзи случай с Конк-Сингълтън.
И онзи Камберуел ще остане за вечеря.
За вечеря?
...след като приключи с разпита му.
Вероятно е най-добре да стоиш настрана.
Ще стане доста шумничко.
Ами...
О, г-жице Клара!
Сега като сте будна изглеждате по-добре.
Благодаря ти, Стракс!
О, съжалявам, от светлината е. Все още изглеждате ужасно.
Да ви помогна ли с нещо?
Не, благодаря. Може би само малко вода?
Разбира се.
Е, не се срамувайте, аз и без това почти приключих.
Няма никакъв проблем. Аз лично се къпах в нея.
Изведнъж жаждата ми мина.
Наистина?
Навярно вече е време
за медицинския ви преглед.
Кажете "А".
А
Не помръднахте устните си.
Гледате окото ми.
О, да, точно така.
Честа грешка.
Ах!
Това вече е интересно.
Какво? Кое е интересно?
Отклонен нарцисизъм, признаци на пасивна агресия,
и много мускулести млади мъже, които спортуват.
Какво гледаш?
Твоето подсъзнание. Това спорт ли е?
Може и да е спорт.
Е, спри да гледаш.
Преминаваме към гръдния кош, такъв какъвто е...
О, отлично!
Завиждам ви за далака. Браво.
27 годишна, с продължителност на живота от точно...
Спри веднага!
О, ще се справяте доста добре.
Но се пазете от задържане на течностите по-късно, ще бъде грандиозно!
Е, можете да се облечете. Аз съм облечена.
О, да, така е.
Защо правите това?
Ако ще служим заедно, Ви искам във върха на физическите си сили.
Какво?
Защо да служим заедно?
Докторът ще се завърне, нали? Трябва да се надяваме.
Той няма просто да ме изостави тук.
Спри да се притесняваш за него, момчето ми.
Жестокият нещастник сигурно вече му е резнал гърлото.
Оу!
Щипе. Щипе?
Въздухът...
...щипе, влажен е и щипе.
О, студено е.
Точно така, студено е! Знаех си, че е това.
Трябва да...
Трябват ми дрехи.
Трябват ми дрехи, от това се нуждая. А също и от голям, дълъг шал.
Не, не това, изглежда нелепо.
Ами...
Преди виждали ли сте това лице?
Не.
Наистина?
Сър, никога не съм го виждал.
Смешно е, защото... аз съм сигурен че съм.
Нямам си на идея от къде идват лицата.
Просто се появяват. Хап! Лица като това.
Хайде, погледни го, виж, хайде, виж, виж, виж.
Виж, покрите е с бръчки, но аз не съм се мръщил.
Кой ми даде толкова намръщено лице?
Поглеждаш ли някога в огледалото и си мислиш "Виждал съм това лице и преди"?
Да.
Така ли? Кога?
Ами, всеки път когато погледна в огледалото.
О, да, да, да, прав си.
Има смисъл. Но моето лице е чисто ново.
Ами...
Защо точно това?
Защо съм избрал... това лице?
Сякаш искам да кажа нещо на самия себе си,
все едно се опитвам да си припомня. Но колко важно е,
че да не мога просто да си кажа какво мисля?
Ами...
Не говоря само на себе си, можеш да се включиш.
Не ми харесва. Кое? Лицето ти.
Е, ами и аз не го харесвам.
Всичко му е наред, докато стигнем веждите.
Там става объркано. Погледни веждите!
Това са вежди за атака.
Можеш да си отвориш бутилката с тях!
Наистина са силни вежди, сър.
Сърдити са! По-сърдити от останалата част на лицето ми.
Сърдити са независимо от всичко останало.
Сигурно биха искали да се махнат от лицето ми
и да си създадат свой независим щат на веждите.
Това е шотландско... аз съм шотландец. Шотландец ли съм станал?
О, да, със сигурност. Определено сте шотландец, сър,
Аз... чувам го в гласа ви.
О, не, това е добре.
О-о! О-о!
Харесва ми. Аз съм шотландец, аз съм шотландец.
Аз съм шотландец.
Мога да се оплаквам за всичко, наистина да се оплаквам.
Дай ми якето си. Не.
Студено ми е.
На мен ми е студено.
Студено ми е.
Няма смисъл и на двамата да ни е студено, дай си палтото.
Дай ми палтото си.
Не, чакай! Млъкни, млъкни!
Млъкни!
Нещо ми убягва, тук беше, тук беше. Тук...
Какво видях?
Ето това съм видял!
Самозапалване!
Каква е тая дяволия, сър?
Не знам, но сигурно виня англичаните.
Хммм! Самозапалване!
Това като любов от пръв поглед ли е? Ъ! Малко.
Това ли е теорията, в която хората,
с малък или никакъв мотив, просто експлоадират?
Няма нужда да флиртуваш с мен. Вече сме женени.
Научни глупости, разбира се.
Бракът?
Тихо!
Има информация за девет инцидента
с експлодиращи хора за изминалия месец.
И според теб не са били спонтанни.
Според мен убиецът на динозавъра е имал поне девет жертви преди това -
всички загинали по този драматичен начин.
Мислех си че рисуваш мен!
Работех.
Ами защо позирах тогава?
Ти внасяш ведрост в стаята. Не се сърди.
Ох, не разбирам защо изобщо правя това!
Заради изкуството?
Защо унижожават жертвите напълно?
Трудно е. Привлича вниманието. Какво е предимството?
Е, сподели тогава.
Прикриване на нещо, може би.
Прикриване?
Леко чудновата теория, но всичко съвпада.
Когато са унищожили тялото до такава степен,
са скрили това, което липсва от него.
Което липсва?
Мадам Вастра!
Клара, отлично. Сложи дрехите си но онзи стол там.
Виж!
Реклами, да - много са, уморителна нова тенденция.
Не, виж!
Виж.
Госпожо?
Играта е в ход. Ще ни е нужен много чай.
Изглежда няма нищо важно
във вестника,
нито дори в рубриката за агония.
Няма как да сме сигурни, че е от Доктора.
Разбира се, че е от Доктора.
Невъзможното момиче, така ме нарича.
Казва обяд, но не казва кога и къде?
"От другата страна." Другата страна на Лондон? Малко неясно.
Може би има предвид след регенерацията. След като се е оправил?
И какво трябва да направя - да предположа къде ще се срещнем?
Може би е точно това.
Може би трябва да докажеш, че все още го познаваш.
Помисли какво значи това за човек, който едва познава себе си.
Няма никакъв смисъл! Той не прави загадки.
Той не е по сложните неща.
Значи...
...всичко трябва да е ясно...
"...от другата страна."
Какво има? Не знам! Може би миризмата?
Знам, навсякъде е.
От къде взе палтото?
Ами...
Купих го.
От къде?
Ами, от магазин. Не.
Може и да е било скитник.
Но ти нямаш пари.
Ами...
...имах часовник!
Не! Много беше красив.
Беше ми любим.
Разменил си любимия си часовник за това палто -
това може би не е добра сделка.
Ами, бързах, имаше ужасна миризма. Добре.
Не, не. Недей...
Не се усмихвай.
Аз първа ще се усмихна и ще знаеш, че е безопасно да се усмихваш.
Ядосана ли си ми? Не съм ядосана,
но ако бях, вината щеше да е твоя и...
...да, ядосана съм. Досетих се.
Много съм ядосана. А ако не си бях променил лицето,
щеше ли да си ядосана?
Щях да съм ядосана, ако не бях ядосана! Защо?
Ако обикновен човек иска да се срещне с някого,
когото поазнава много добре, за обяд, какво прави?
Ами, сигурно... се свързва с човека и предлага обяд.
Добре, тогава какъв човек би сложил загадъчна бележка в...
във вестникарска реклама?
Ами, не искам да кажа.
О, хайде, кажи го.
Ами, ще кажа, че този човек е
егоцентричен, търсещ внимание човек, който си играе с другите.
Мерси много.
Е, поне това не се е променило.
И не мисля, че някога ще се промени. Не, и аз не мисля.
Клара, наистина...
...не искам да се променяш.
Не е било проблем, наистина.
Видях рекламата ти, разгадах я - радвам се да играя играта ти.
Не
Не... не, аз не съм слагала рекламата. Ти я сложи.
Не, не съм. Ти си я сложил и аз я разгадах.
Невъзможно момиче, виждаш ли, обяд?
Не, виж, Невъзможото момиче... Това е съобщение ОТ Невъзможното момиче.
ЗА Невъзможното... момиче.
О? О?
Хмм.
Е, ако никой от нас не я е сложил, кой я е сложил?
Я чакай. "Егоцентричен, нуждаещ се от внимание човек, който си играе с другите"?
Това може да е капан. Това съм била аз? Това няма значение.
Да, има значение! Клара...
Говорил си за мен?
Клара, това, което се случва сега
в този ресторант на мен и теб, е по-важно от егоцентризма ти.
Нищо не е по-важно от егоцентризма ми!
Така, наистина го каза. Некога не го споменвай пак!
Това е капан, разчитащ на суетност.
Толкова си заета да се поздравяваш, че си решила загадката,
че не забелязваш, че сама влизаш в капана.
Какво правиш?
И това не е единственият бял косъм, ако ги... подбираш.
Защо, имаш ли проблем с белите косми?
Ако аз имах нова коса и тя беше посивяла, щях да имам проблем.
Да, не се и съмнявам. В смисъл?
Прекалено къс.
Ау! Извинявай, беше единственият не на място.
Сигурен съм, че би искала да се премахне.
Нещо се оптваш да ми кажеш ли?
Опитвам се да измеря смущението на въздуха в помещението.
Ясно, моментите, когато знаеш, че си скучен.
Има нещо ужасно нередно, свързано с останалите в стаята.
Обикновено не мислиш ли винаги така? Погледни ги.
Не гледай! Току-що ми каза да гледам!
Гледай, без да гледаш!
Изглеждат си наред. Просто се хранят.
Дали?
Окей, не. Не ядат.
Има още нещо което не правят.
Не дишат.
И сега какво правим?
Какво, не ти ли се хапва?
Хммм, драстично ми се намали апетита.
Колко време имаме, докато се усетят, че сме различни от тях? Не много.
Какво можем да направим?
Колко време можеш да си задържиш дъха?
Може небрежно да се изнесем, все едно сме размислили.
Случва се постоянно. Ха! Разбира се.
Можем...пак да поразгледаме менюто.
Какви са те?
Не знам, но не се притеснявай, защото не това е въпросът.
Въпросът е, какъв е този ресторант?
Добре, какъв е този ресторант?
Не знам.
Еее, няма наденички.
Имате ли...
Също няма и рисунки. Имате ли детско меню?
Някакви специалитети?
Черен дроб
Не обичам черен дроб.
Далак. Продълговат мозък. Очи.
Търсенето на това голямо ли е?
Мисля, че ние сме менюто.
Бели дробове. Кожа.
Извинете ме.
Ок.Робот с маска.
Лице е.
Да,много е убедителен.
Не,това е лице.
О!
Да.
Какво ''да''? Да,ние имаме детско меню.
Трябва да се възхитиш на тяхната ефикасност.
Добре ли е, ако не го направя?
Ехо?
Здравей,ти ли си управникът?
Изисквам да говоря с мениджъра.
Това не е истински ресторант,нали?
Добре...
това по-скоро е автоматична станция за събиране на органи
за непредпазливите клиенти. Суини Тод без пайовете.
И къде се намираме сега?
Фактически, в древен космически кораб, вероятно погребан от векове,
с други думи... в килер.
Тогава защо никой не е дошъл за нас?
Живи сме.
Живи сме в килер за храна.
Точно. По-евтино е от това да ни замръзяват.
Добре.
Готова ли си? Давай.
Не позволявай да се изтърколи. Не.
Имаме само един опит.
Следващия път направи такава, която не се търкаля.
Давай!
Хвана ли я? Едвам я стигам.
В такива моменти ми липсва Ейми. Кой? Нищо.
Готов? Не пропускай.
Ау!
О.
Извинявай, ударих ли... нещо?
О, символизмът!
Трябва да направиш това нещо да се активира с глас.
О, боже, такова е, нали? Не искам да говоря за това.
Докторе?
В летаргия е.
Откъде знаеш? Не знам. Просто се надявам.
Значи... тези са убили динозавъра?
Ами, ако събират органи,
динозавър би имал страхотен материал.
Защо са им на роботи органи? Бърк и Хеър от космоса?
Не, но това е добра теория.
Дроиди, събиращи резервни части. Това ми звучи познато.
Капитане, мой капитане.
Може ли да ни види?
В летаргия. Надяваш ли се?
Да. О, виж!
Зарежда се. Спи.
Дори не знае, че сме тук. Сигурен ли си?
Сигурен, несигурен - едното или другото.
Ок, значи получовек, полуробот. Киборг, така ли?
-Ох -Ох?
-Ох. -Ох?
Виж ръцете.
Какво за тях?
-Виж ги. -Гледам ги.
Не се съвпадат.Тези ръце не принадлежат на едно и също тяло.
Не разбирам.
Не те виня.
Виж,това... това не е нормален киборг
Този не е човек,който се превръща в робот.
Това е робот превръщаш се...
в човек,част по част.
Ето за какво е ресторанта.
Е, ще се нуждаят от постоянна доставка на резервни части.
Кожата върши работа, но органите изгниват.
Някои от тези метални изделия изглеждат римски
Чудя се колко време е бил наоколо,
колко от оригинала, дори е останало.
Очните ябълки изглеждат пресни,все пак.
Буден ли е?
Мисля,че се събужда.
Ок,хайде.
Това съм го виждал преди. Пропускам нещо!
Хайде!
Виждал съм го преди!
Ох,побързай,махай се.
Докторе!
Бързо!
Съжалявам,прекалено бавно.Няма смисъл да ни хващат двамата.
Добре,дай ми отвертката!
Може да ми потрябва.
Докторе?
Ох!
''Нещо друго,което те не правят.''
Не дишат.
Колко дълго можеш да си задържиш дъха?
Доведете ми я.
Добре,спрете. Спрете,всички,сега.
Ха-ха.Това е първият й ден.
Ако не спрете,
ще изгоня всеки един от вас
от това училище!
Давай тогава.Направи го!
Къде е другия?
Имаше още един.Къде е той?
Къде е?
Ти ще ни кажеш...
..или ще бъдеш унищожена.
Какво каза?
Ти ще ни кажеш?
Да,знам или какво? -Ти ще умреш.
''Давай тогава''
Направи го.
Хайде.
Направи го.
Няма да отговоря на който и да е въпрос
така че,трябва да го направите. Трябва да ме убиете.
Заплахите не работят, освен ако не ги изпълняваш.
Ще ни кажеш къде е другият. Не.
Ще бъдеш унищожена. Унищожи ме тогава.
А ако не го направиш...
Няма да вярвам на нито една заплаха отсега нататък.
Разбира се, ако съм мъртва, тогава...
Не мога да ти кажа къде отиде другият...
А ти искаш да запазиш това място в тайна, нали?
Никога не използвай най-тежката си заплаха първа.
След това можеш да се връщаш само назад.
Хората усещат болка.
По-голяма заплаха към по-малка - виждаш ли? Назад.
Информацията може да бъде извлечена със мъчения.
Да не би да се опитваш да ме изплашиш?
Ами, вече съм доста уплашена да умра...
така че ще потърпя доста болка
за доста време преди да ти дам информацията,
благодарения на която съм жива. Колко време имаш на разположение?
Всичко, което можеш да ми предложиш е живота ми, но не и да го заплашваш.
Можеш да преговаряш.
Добре, добре, добре. Добре, да,
да, да, плача.
и причината е, че ме е много страх от теб.
Ако знаеш поне малко за човешките същества,
значи... си много загазил.
Няма да преговаряме.
Нямаш друг избор.
Знаеш ли , ще отговоря на въпросите ти ако и ти отговориш на моите.
Няма да отговаряме на въпроси.
Ще се редуваме, аз съм първа. Защо убихте динозавъра?
Няма да отговаряме на въпроси. Защо убихте динозавъра?
Няма да отговаряме на въпроси. Тогава по-добре ме убий,
защото няма да проговоря пак, докато ти не го направиш.
В оптичния нерв на динозавъра има материал, който е необходим
за компютърните ни системи.
Изгорихте цял динозавър за резервна част?
Не, не, чакай малко.
Знаеш какво има в оптичния нерв на динозавър,
което значи, че си ги виждал преди.
Къде е другият?
От колко време се поправяш?
Погледни се! Има ли останала част от теб? Какъв е смисълът?
Ще стигнем до обетованата земя.
Кое, обетованата земя? Какво е това?
Къде е другият?
Не знам.
Но знам къде ще бъде... където винаги ще бъде.
Ако Доктора е все още Доктора...
...ще бъде зад гърба ми.
Права съм, нали? Хайде. Моля те, моля те, господи, нека съм права.
Здравейте, здравейте, скапани роботи от зората на времето,
благодаря за цялата безплатна информация.
155 см и плачеща - нямахте шанс.
Стига!
Това е енергийният ви източник и въпреки че е слаб,
мога да го използвам, за да взривя цялото помещение,
ако видя едно нещо, което не харесвам,
и това включва караоке и пантомима, така че не рискувайте.
Виждаш ли, Клара?
Така се дегизира като дроид.
Ами, нямах много време, изведнъж бях изоставена.
Съжалявам. Не, всъщност не, страхотна си с адреналин.
А вие не ставахте, сър.
Никога не се опитвай да контролираш маниак на тема контрол.
Не съм маниак на тема контрол!
Да, госпожо. О!
Защо сте тук?
Защо ни покани?
Съобщението във вестника...
...ти беше, нали?
Мразя да не съм прав публично. Всички да забравят, че това се случи.
Клара, кажи думата.
Коя дума? Не са те пратили тук без дума.
Не искам да я казвам. Вече се досетих.
Джеронимо!
Останете по местата си и свалете оръжията
в името на Британската империя!
Ааа!
Стракс! Съжалявам.
Казах ти да използваш стълбите.
Я, виж. Подкреплението.
Изгорих антично, красиво същество
за 2.5 см оптичен нерв.
Какво си мислиш, че ще постигнеш, малки човеко?
А ти? Вастра?
Заведението горе е затворено
и властите са повикани. Я чакай, викнала е полицията?
Ние никога не го правим, трбява да започнем.
Виждаш ли? Унищожи ни, ако искаш,
пак ще затворят ресторанта ти.
Това щеше да прозвучи по-добре.
Тогава ще ви унищожим.
Не, няма.
Мислиш логически. Имаш спирачки.
Убиваш, за да оцеляваш - не си убиец.
Не е какво? Това е касапница.
И как се различава от който и да е друг ресторант?
Доколкото знам, не си вегетарианка. Всичко приключи.
Няма да промениш нищо, ако ни убиеш.
Какъв ще е смисълът? За да стигнем до обетованата земя.
Ти си на милиони години, време е да разбереш - няма такава.
Търся рая.
Да, аз също. И аз няма да успея.
Докторе!
Ще избягам с тази спасителна капсула. Ще унищожам където трябва.
Спасителна капсула?
Този кораб е на милиони години. Никога няма да полети.
Беше поправен.
С какво?
Вас.
Отбранителна позиция.
Докторе! Той се измъква!
Приятелят ви е интелигентен. Няма да посмее да ме последва.
Пристигнахме, това е мястото, елате с мен.
Намерението ни е да си тръгнем.
Ако вашето е да ни спрете,
по-добре да се залавяме за работа.
Боже, какво ни е стоварила този път?
Ресторантът е затворен.
Не пускайте никого вътре!
Какво правиш?
Имам учасното усещане, че ще трябва да те убия.
Помислих си, че ще искаш питие преди това.
Знам, че аз бих.
Внимавайте!
51-ви век, нали? Пътуващ във времето кораб, разбил се в миналото.
Опитваш се да стигнеш вкъщи по дългия заобиколен път.
Отивам в обетованата земя.
Така продължаваш да казваш.
Добре, ресторантът ти е направен от стария ти кораб,
но си губиш времето, не може да полети.
Спасителната капсула може.
Как? Не можеш да закърпиш космически кораб с човешки останки.
Това наситина ми говори нещо.
Добре, това е хитро. Как го захранваш?
Кожа.
Върви в управлението! Трябват ни още хора!
Какво да им кажа, че става?
Тръгвай!
Колко смяташ, че са, скъпа?
Повече отколкото горе, около 20-30?
Онези горе са за примамка.
Тези за готовите за битка. Предусещам предизвикателство.
Не се тревожи, момчето ми, ще умрем словно.
Добре. Супер!
"Космически кораб "Мария Антоанета".
Неконтролируеми дроиди механици, използващи човешки останки.
Знам, че ми е познато, но не мога да се сетя.
Как ще ме убиеш?
"Кораб близнак на "Мадам дьо Помпадур".
Не, не се сещам.
Как ще ме убиеш?
Защо не си пийнеш първо? Човешко е.
Аз не съм човек.
Нито пък аз.
Защо не можеш да останеш мъртъв, страхливец!
Какво мислиш за гледката?
Не мисля за нея.
Дроиди и апострофи, мога да напиша книга,
само че ти почти не си дроид вече.
Ти си повече човек отколкото машина.
Така че кажи ми... какво мислиш за гледката?
Красива е.
Не, не е. Просто висчко е далече. Всичко изглежда прекалено малко.
Аз предпочитам долу. Всичко е огромно. Всичко е толкова важно.
Всеки детайл, всеки момент, всеки живот.
Как можеш да ме убиеш? По същата причина, заради която ми
задаваш този въпрос - защото не искаш наистина да продължаваш.
Какво ще стане с другите дроиди, когато умреш?
Ти си контролната възлова точка, нали? Сигурно ще се деактивират.
Няма да умра. Ще стигна до обетованата земя.
Няма никаква обетована земя.
Това е просто... суеверие, което си прихванал
от хората, които си напъхал в себе си.
Аз не съм мъртъв.
Ти си метла.
Въпрос -
взимаш метла и сменяш дръжката й,
после сменяш долната част
и го правиш пак и пак. Още ли си е същата метла?
Отговор - не, разбира се, че не. Но все още можеш да метеш пода.
Което не е задължително от значение, пропусни последната част.
Ти си заменял всяка част от себе си,
механична и органична, отново и отново -
няма останала и следа от оригиналната ти същност.
Сигурно не можеш и да си спомниш откъде си взел това лице.
Не може да приключи.
Но трябва. Знаеш го. Има само един начин.
Самоунищожението противоречи на основната ми програма.
А убиството противоречи на моята.
Джени!
Спрете да дишате! Те са глупави. Всички да спрат да дишат.
'Не мога да го направя. Не мога'
'Бъде смела, любов моя. Мога да събирам кислород в дробовете си.'
'Сподели с мен!'
По-силен си, отколкото изглеждаш. Надявам се и ти да си.
Това е краят.
Способен ли си да го признаеш?
Способен ли си да ме убиеш?
Онези хора там долу. Те никога не са малки за мен.
Не се опитвай да предполагаш колко далече бих стигнал, за да ги защитя,
защото вече съм стигнал доста далеч.
И за разлика от теб, не очаквам да стигна обетованата земя.
Осъзнаваш, разбира се, че един от нас лъже за основната си програма.
Да.
И мисля, че и двамата знаем кой.
Спри!
Оу.
Сигурна ли си, че ще се върне тук?
Няма следа от него из разбитите останки,
претърсиха целия Парламент.
Къде другаде би отишъл?
Страхувам се, че сме го изпуснали.
Моля, влез.
Прекъсвам ли нещо? - Ще се радвам на компанията ти.
Какво мога да направя за теб?
Точно това щях да те питам.
Изглежда трябва да остана тук. Имаш ли празно място?
Добре дошла си в нашето домакинство,
но знам от сигурен източник,
че Доктора ще се върне за теб много скоро.
Кой източник?
Ами, човекът, който го познава най-добре в цялата Вселена.
И кой е това?
Г-ца Клара Осуолд...
...която инстинктивно вече се е облякла.
Просто исках да си сменя дрехите.
Не съм сигурна, че вече познавам Доктора.
Изглежда, че си сбъркала, скъпа.
Клара!
Създавай му неприятности. Винаги ще има нужда.
Направил си ремонт. Да. Не ми харесва.
Не съм сигурен. че и на мен ми харесва.
Мисля, че трябва да има повече кръгли неща по стените.
Имах толкова много кръгли неща. Чудя се къде съм ги дянал.
Аз съм Доктора.
Живял съм 2000 години и не всички от тях бяха добри.
Допуснал съм много грешки
и е крайно време да сторя нещо по въпроса.
Клара, не съм ти гадже.
Никога не съм си мислела, че си.
Никога не съм казвал, че грешката е твоя.
Какво мислиш?
Кой е сложил рекламата във вестника? Кой ти даде номера ми?
Преди много време, помниш ли?
Бяха ти дали номера на интернет поддръжка
и ти звънна на Тардиса. Кой ти даде номера?
Жената. Жената в магазина.
Тогава някъде там има жена, която много държи да останем заедно.
Как се чувстваш по този въпрос?
Вкъщи ли съм?
Ако искаш да си.
Съжалявам.
Толкова много съжалявам...
...но не мисля, че вече знам кой си.
По-добре вдигни. Може да е гаджето ти.
Млъкни.
Нямам гадже.
Ало!
Ало?
'Аз съм.' Да, ти си, кое е?
'Аз съм, Клара.
Доктора.'
Какво имаш предвид, Доктора?
Обаждам ти се от Трензалор...
преди да се променя.
'В смисъл, за мен все още предстои.'
О, задава се...
Не остава много.
Мога да го усетя.
Защо? Защо би го направил?
Защото мисля, че ще е страхотно...
...и мисля, че може да си уплашена.
'А колкото и да си уплашена, Клара, човекът, с когото си сега...
...човекът, с когото се надявам да си, вярвай ми,
той е по-уплашен от всеки друг.
и той...
... той се нуждае от теб.
Е, кой е?
Доктора ли е?
Да.
Звучи стар.
Моля те, кажи ми, че не съм остарял. Всичко, но не и това!
Бях млад.
Ох... с бяла коса ли е?
Да.
Клара, моля те, помогни му. Заради мен.
Хайде...
и не се страхувай!
Довиждане, Клара.
Липсваш ми.
Е?
Е, какво?
Зададе ти въпрос.
Ще ми помогнеш ли?
Не трябваше да слушаш.
Не съм. Нямаше нужда. Аз говорех.
Не можеш да ме видиш, нали?
Гледаш ме и не можеш да ме видиш.
Имаш ли си представа какво е?
Не съм на телефона! Тук съм!
.. стоя точно пред теб.
Моля те, просто...
..виж ме.
- Благодаря ти.
- За какво?
- За обаждането.
Аз... Аз не мисля, че вече обичам да прегръщам хората.
- Не мисля, че имаш право на глас.
- Както кажеш.
Между другото, това не е моят дом.
Извинявай, много извинявай за това. Моя грешка.
Къде сме?
Глазгоу, мисля.
А! Ще се впишеш перфектно.
Шотландец.
Е, няма ли да...
Искаш ли кафе или...
картофки или... нещо,
или картофки и кафе?
Кафе. Кафе ще е чудесно. Ти черпиш!
Нямам пари. Тогава намери.
Не мисля, че съм такъв тип човек...
- Все още не мисля, че имаш право на глас.
Здравей!
Аз съм Миси. Ти успя.
Надявам се, че приятелят ми не е бил лош с теб.
Приятел?
Той ли те бутна от онова нещо или ти сам падна?
Не можех да кажа.
Той може да е много зъл понякога,
с изключение на мен, разбира се, защото той… много ме обича.
Всъщност харесвам новия му акцент. Мисля, че ще го задържа.
Къде съм?
Е, къде мислиш, че си?
Огледай се, ти пристигна.
Обетованата земя.
Рай!
Добре дошъл…
… в рая.
Къде по дяволите беше?
Не е моя вината, че се разсеях. От какво?
Винаги има какво. Хайде!
Къде отиваме?
В тъмнината.
Добре дошли в най-страшното място във вселената.
Идват! Идват!
Аристотел!
Враговете са точно над нас!
Съжалявам!
Унижощи... Доктора!