Досега в "Дневниците на Вампира"...
Магията на пътешествениците хвърлена над Мистик Фолс
елиминира духовната магия.
Ааа! Охх! Охх!
Другата страна се срива и всички в нея си отиват.
Какво става с теб? Какво се случва?
Ще се оправя, Джереми.
Когато пътешествениците умрат, Лив ще направи заклинанието
и нейната магия ще освободи хората от другата страна,
за да преминат.
- Деймън... - Знам...
(Крясък)
Господи... Аларик, какво...
Хайде. Трябва да тръгвате.
- А Деймън? - Трябва да се прибереш при брат ти.
Ще открия Деймън.
Не мога да намеря Деймън. Няма да си тръгна без него.
Няма да позволя да умреш заради тях.
Phasmatos fumas extas.
Трябва да започнем заклинанието отново.
Не можем. Това беше единственият ни шанс. Но Деймън все още е от другата страна.
Елена, можеш да кажеш сбогом.
Най-накрая Деймън имаше всичко, което искаше.
Той беше щастлив. Трябваше да е тук.
Всичко беше лъжа.
Каза ми, че можеш да се върнеш.
Обичам Те.
Бони, да не си посмяла...
Елена: Моля те не ме оставяй.
Обичам те Елена. Сбогом.
Бони! Бони!
Мислиш ли,че ще боли?
Не знам.
(Бръмчене)
(Свири музика)
(Шепот) Какво по дяволите беше това?
Нямам идея.
Излез и провери. Ти излез и провери.
Хей, аз...
О, боже мой. Шериф Форбс.
Помислих ви за серийния убиец.
Всъщност, още по-лошо, защото
ще бъдете все още живи, когато се обадя на родителите ви.
Взимайте си нещата и тръгвайте.
Сериозно, шериф Форбс?
Наистина ли, нямате нищо по-добро за правене
от това да ни арестувате, заради няколко кенчета бира?
(Подиграва се) Данъчни пари по време на работа.
Момичето: Можеше и да е по-зле.
Мелъни Питърсън беше арестувана, за това, че пие, а е непълнолетна.
Заклевам се, че това място започва да заприличва на градът 'Footloose.'
Да, нека да се махаме от тук.
Джеси?
Хей, Джеси.
Джеси.
О! Джеси.
Шт. Не говори.
Ще се оправиш. Ще доведа помощ.
Погледни. Нагоре.
Sync & corrections by Rafael UPD www.addic7ed.com/
(Свири музика)
Днес беше страхотен ден.
Лятото официално свърши и аз не бих могла да бъда по-развълнувана.
Първа година.
Мисля, че това е годината, в която трябва да избереш специалност
и да започнеш да създаваш свой път в живота.
Е, това направих.
Гледаш в бъдещето, д-р Елена Гилбърт.
И така. Въпросче.
Г-н Уетърли се оплакваше от болка в гърдите и затруднено дишане.
Може ли някой да ми каже какви тестове провеждаме?
Гилбърт.
Ъм...
Белодробната ангиограма дава ясна картина
на кръвния поток в артериите и белите дробове,
което всъщност търсим в белодробен емболизъм,
състояние, в което симптомите на Г-н Уетърли са често срещани.
Добре. Някой е прочел.
Запомнете го. Това ще ви трябва след 3 години.
Ето подлогата е това, което трябва да знаете за днес.
Продължавай.
Бях впечатлен.
Благодаря.
Елена: Ок, прекарах деня наблюдавайки.
Но поне сега имаме неограничен достъп
до кръвната банка,
и повярвай ми, нужна ни е цялата помощ, която можем да получим.
Някой от нас още свикват с
пиенето на кръв от други хора
Искаш ли?
Няма проблем, аз си взех по пътя насам.
Нали знаеш, че това не винаги ще е толкова странно.
Кое? Че някаква стара вещица ме е превърнала във вампир
или, че преди 4 месеца се върнах от мъртвите?
Това, че си ми професор в колежа.
Елена: В защита на Аларик,
не може точно да си е въздействал сам да си върне работата в училището.
Не, училището, грилът, градския площад...
Благодарение на пътешествениците, анти-магията,
всичко в Мистик Фолс
е забранено за всеки с "зъби".
Много от нас не са се прибирали у дома с месеци.
От добрата страна, криминалността спадна.
Не съм сигурна, че Мат е прочел писмото.
Мъж: Добър ход, Донован. Доказа още веднъж
,че самозащитата е най-доброто нападение.
Мога да кажа, че не е бил по-добре.
Мисля, че може повече от Джеръми сега,
което е повече от стряскащо.
Говорейки за Джеръми...
Всъщност, нека не говорим за брат ми.
Нека да поговорим за Стефан.
Последно чух, че е хванал някаква
вещица, която контактува с мъртвите.
(Подсвиркване)
Хей.
Довлечи си задника тук, хлапе. Време за отплата.
Не сме говорили от месеци,
което само може да означава, че неговото търсене
на отговори "Kакво се е случило?" , са били унищожени.
Той тъгува. Той изгуби толкова много.
Всички загубихме много.
Всички се справяме по различен начин.
Напуснах Уитмор.
Защо да подкрепям някакъв тъп отбор?
Това е първият мач на сезона, Керълайн.
Време е да се върнеш у дома.
Аз съм у дома. Току-що подписах договора за наем
за моят нов апартамент.
На границата на града, която не те иска.
Това не е у дома. Това е тъжно.
Ти дори не обичаш футбол.
Не, но ми харесва пиенето на паркинга преди началото.
Керълайн, идваш.
Тайлър, не се дръж сякаш имаш никакво основание да си там.
Пропуснал си цяла година.
А ти ме преследва цяла година.
Така че, аз съм тук. Сега, ти си домъкни задника обратно тук.
Керълайн, ще те взема от домът ти
точно в 18:00 утре.
Ок? Носи си училищния дух. Чао. (Затваряне на телефона)
(Въздишка)
Както и да е... Както казвах.
Не намерих точното заклинание,
което може да обърне магията на границата,
но в тази книга се споменават Пътешествениците, което не, че е полезно,
но поне е стъпка в правилната посока.
- Скъпа. - Да?
- Трябва да отидеш с тях утре. - Не. Ще отидем да гледаме филм.
Прекарахме цялото лято заедно.
(Въздишка) Боже. Писнало ти е от мен.
Керълайн, туко-що загуби един от най-добрите ти приятели.
Вече има смисъл защо държиш на близките ти,
но Елена я изгуби също, и очевидно ѝ липсваш.
Не. Елена определено е вземала решение
където футболът е по-важен от приятелят ѝ,
докато той потъва в забрава.
Знаеш ли, че тя едва плака за него?
Тя беше абсолютна развалина, заради Бони месеци наред,
но всеки път когато спомена Деймън,
все едно нищо не се е случило.
Керълайн, Елена е понесла повече скръб
от всеки който познавам.
Не трябваше да ѝ пускаш аванта. (Телефон извибрирва)
Какво? Някой отново е стъпкал градината на Г-н Дейвис?
Две деца бяха приети в болница
със съмнителни рани на вратовете си.
Атака на вампири? Как?
Вампирите не могат да влязат в Мистик Фолс.
Не, но могат да обикалят границите.
Трябва да хапна по-бързо.
Трябва да се погрижа за това. Слушай.
Помисли над предложението на Елена, става ли? Мистик Фолс няма да избяга.
Хей, да не си забравиш кошницата.
Тя не иска да забрави.
Разбирам.
И аз не искам.
Не искам да мисля,че всичко се промени,
че трябва да започна наново.
Най-лошото нещо, което може да се случи, всъщност се случи.
Но не ми се налага.
Както и да е, такъв беше денят ми. Как мина твоят?
Може ли да се върнем на частта, където
Рик се върна, за да бъде професор в колежа?
(Смях)
"Окулт."
Думата в буквален превод означава "скрит."
Учението за окулта...
Това означава, че науката за окултното е наука за скритото познание.
Днес, ние ще го обсъдим тъй като се отнася до възкресението.
Нещо забавно ли има, Лив? По-точно иронично, но всичко е наред.
О, Г-н Локууд.
Колко щедро от момчетата да те заемат.
Съжалявам, закъснях.
Обикновено, не всички окултни групи имат мнение върху темата.
Съжалявам, принцесо.
Просто проверявам на коя страница сме.
Штт. Опитвам се да слушам.
Апостолите,
и западната църква са били склонни да вярват
в съживяването на плътта, докато
учените са държали строгата вяра,
че завръщането от мъртвите съществува само в духовния смисъл.
Елена, нали знаеш, че мога да подуша това, нали?
Обучавам клас пълен с деца,
които всичките ми изглеждат като кръвни колбаси.
Сега, остави това долу.
Съжалявам.
Ъм, докато други, като ранните църковни отци.
Люк. Здравей.
Хей, всъщност трябва да тръгвам.
О, не, ще бъда бърза. Наистина.
Аз просто... Аз бях наистина много жадна наскоро.
Мислиш ли, че е от... Знаеш.
Питаш ме дали има странични ефекти
от древните психотропни билки?
Давах ти ги, защото
нямаше точно клинични опити върху тях.
Очевидно.
Не искам... Просто се чудех дали
можеш, като, не знам...
Да добавиш нещо на следвата партида?
Да, или може би не трябва да има следваща партида.
Какво имаш предвид?
Люк, идеята беше твоя да се виждам с него, помниш ли?
Ти беше: "Хей, Елена, съжалявам, че сбърках.
Съжалявам, че аз съм причината гаджето ти да е мъртво," помниш ли?
И съм. Съжалявам.
Да бъдем ясни, когато направих гривната на Аларик,
защото ти ме помоли
Да, знам. И когато се противих
срещу правилата на клана, за да взема тези билки,
- защото ме помоли. - Правилно.
Но е време да се върнем в реалността.
Виж, добре съм.
Добре съм. Обещавам.
Просто мини през нас към 5, ок?
- Елена. - Благодаря ти.
Хей, Дийн. Мисля, че нула
може да се паднала от заплата ми.
- О, да. Трябваше да ти удържа 200 кинта. - За какво?
Дан Зимър каза, че си сложил дрънкулка на капака на неговото Шелби.
Съпругата на Дан сложи дрънкулката на капака на колата.
Това е странно. Звучиш сякаш се опитваш
да наречеш най-добрия ми клиент лъжец.
Разкъсваш ме, Дийн.
Какво ще направиш по въпроса, а хлапе?
Ще напуснеш ли? Ще припкаш обратно откъдето си дошъл?
Така си ѝ помислих.
(Телефон извибрирва)
Ало? Аларик: Хей, просто те проверявам
дали контакта ти се е отказал все още.
Все още работя върху него.
Аларик: Добре. Дръж ме в течение.
Кажи ми как върви.
Вече го прочете всичкото?
От корица до корица, с никакво споменаване
как да премахна магическата бариера.
И ако ще опитвам сама, да си върнем града,
Ще ми трябва малко повече, за да продължа.
Разбрах. Добре, ами,
донесох "Древнно Магьосничество, Том Две."
Прочетох го.
Какво ще кажеш за "Изкуството на Хексинг" и "Елементи на Магията?"
Чудесно. Благодаря ти.
- Е, как е Стефан? - Той е добре.
Колко често си говорите с него?
Не знам. Няколко пъти в седмицата.
Оу. Хъх.
Аз ще изляза в много неизгодно положение, Керълайн.
Нещо притеснява ли те?
Той не каза довиждане.
Деймън и Бони умряха, а той просто си тръгна.
Никакви обаждания, никакви съобщения, просто се изпари.
И не съм се чувала с него от месеци.
Всъщност убеждавах себе си, че той е в някой
отдалечен планински район и не може да отговори на обажданията ми.
Или може би, той просто не иска да те притеснява
с всяка половин следа, която води до никъде.
А може би трябва да го преодолея. Благодаря за книгите.
Елена: Защо Джеръми не отговаря на телефона си?
Не знам. Може би си прави домашното или нещо такова.
Прави домашно? Пусни ме на високоговорител, моля.
(Бийп)
Джеръми, знам че ме чуваш.
Вдигни си задника от този диван и направи нещо продуктивно.
Или какво? Ще дойдеш и ще ме накараш ли?
Или шерифът ще те арестува и ще те домъкне до границата на града,
и ще ти сритам задника. Мат малко помощ, моля.
- Да, ще се справя него. - Благодаря ти.
(Затваря телефона) (Въздиша)
И. Значи така, а?
Видео игри. Случайни момичета.
Пиеш всеки ден.
Виж, гадно е, че Бони е мъртва, Джер.
Разбирам. Но трябва да започнеш да живееш
живота си отново.
Как? С присъединяването си към отряд за защита на Общността?
От какво точно ни защитавате?
Кражба на колело? Буквално?
Магията не работи тук. Градът е в безопасност.
За сега. Но Керълайн
работи върху начин да обърне всичко това.
И, това е само въпрос на време преди се занимаваме с проблемите
които идват заедно с вампирите.
Ти си ловец. Имаш уменията.
Използвай ги.
Без повече магия означава, че вече не съм ловец.
(Отваря кенче)
Да, прав си Джер.
Вече си нищо.
Хей.
Хей. Ти си си у дома. Мислех, че ще наминеш в 5.
Знам, че щях. Виж, Елена,
не мога да ти помагам повече.
Да не би да е защото ти казах че съм жадна?
Няма проблем. Аз мога да получа още
от Кръвната банка на Клиниката.
Аз работя там. Това е лесно.
Елена, от тези неща, започваш да се държиш като луда.
- Да. - Аз не съм пласьор.
Не, ти си ми приятел.
Мой приятел въпреки факта,
че гаджето ми остана от другата страна.
Елена, недей.
Защото ти реши
да спреш заклинанието, което можеше да го върне.
Приятел, който ми е длъжник.
Не. Приятел, който се притеснява за теб и мисли, чe живееш в отрицание.
Знам, че имаш още. Елена, спри.
Къде е?!
Виж се.
Къде е?!
Трябва да видя Деймън, Люк и не те питам.
Искам да запозная Рик (Пуска музика)
с Джо от болницата.
И двамата знаем, че той има слабо място
за секси докторки.
Колко време мислиш, отнема на някой завърнал се към живота
преди да започне да излиза на срещи?
Е, фактът, че можеш да кажеш това с нормална физиономия
е още една причина поради която те обичам.
Като 3 месеца?
Може ли да попитам защо вещицата Бенет не е отзад?
Имам превдид, не може ли Люк да забърка няколко билки
заради Бони?
Знаеш ли, ако трябва да се возя с всички, които съм загубила
ще ми трябва училищен автобус.
Или просто знаеш, че Бони ще се съгласи с Люк.
Последното нещо, което ти трябва е да призовеш
някой, който ще каже истината.
Може ли да не говорим за това?
За кое? За факта, че съм мъртъв?
Защото съм.
Технически ти беше мъртъв, когато се срещнахме.
Туше. Сега вече ме няма.
Деймън, моля те не казвай това.
И този разговор е твоето умно-аз
говорещо на твоето вероятно пристрастено към дрога-аз.
(Подиграва се)
Което е потвърждение за твоята лудост.
Да. Добре.
(Пуска музика)
(Неясно бърборене)
Ей, внимавай идиот!
Уоа. Извинявай.
Все още работя върху недостатъците да бъдеш човек.
Моята толерантност се издухва.
Тайлър, не, че се правя на възрастен тук,
но сигурен ли си, че е добре някой с твоите проблеми с гнева
да трябва да пие толкова, близо до пълнолуние?
Моите проблеми са под контрол.
Треньора ми позволи да тренирам с футболния отбор
Трябва да ритам задници, но в контролирана среда.
Докато не оплескаш нещата и направиш нещо глупаво
и не отключиш вълчето си проклятие отново.
Аларик, успокой се. Под контрол е.
Добре. Но за всеки случай.
Наистина?
Да знам, не съм безпокоен, откакто се върнах към живот.
И казвайки това, че изтрезняването наистина ме стряска.
Ахам.
(Сподавен смях)
Като единственият трезвен човек тук, повярвай ми
когато ти казвам това, Тайлър...
Това момиче не си пада по теб.
Благодаря за бирата.
(Жена се смее)
Хладилникът ти ще ме накара да се самоубия.
- Ще се наложи да си го разделим. - Услужи си.
Е, искаш ли да вземем вечеря?
Продават раци на пристанището, ако искаш да проверим.
Ъм, да, бих, но, ъм, казах на Дийн,
че ще се отбия до гаража по-късно.
Да, никога не съм чувала това преди.
Хей, виж, без да се обиждаш Айви, но ъм,
ти си тази която се появи днес.
Хей, не ти искам ръката за брак.
Стефан, хайде.
Излизаме вече от два месеца.
Не знам нищичко за теб или за семейството ти.
Твоите приятели, за които не говориш, ти се обаждат
и ти ставаш странен. Ставам странен?
Да. Ставаш странен.
Затова, ще поиграем игра.
Ти ми казваш едно нещо теб и аз ще ти кажа едно нещо за мен.
Ами, аз вече знам всичко за теб.
Ти си от Колорадо. Обичаш кучета.
Баща ти си пада малко трън в задника,
но така благодарно му позволяваш да ти плаща наема.
(Смее се) Добре. Твой ред е.
Сега ми кажи нещо, което аз не знам за теб.
Аз съм вампир.
Толкова си досаден.
Хей.
И аз те харесвам.
(Неразбираемо бърборене)
(Свири музика)
Слава на Бога. Някой над 20.
Останалата част от възрастните са в Бургер Бара.
А ти си вегетарианка.
Не ям червено месо. И гледам кръв по цял ден.
Защото работя в медицински център.
Не защото съм сериен убиец или нещо такова.
Аз съм Джо.
Аларик. Преподавам окултни изследвания тук.
Не знаех, че това е нещо истинско.
- Да. - Не, че това не е нещо.
Може ли?
Ъм, знаеш ли, всъщност съм микрофоб.
Микрофоб.
Така че, ти си като вегетарианец на готините хора.
Ха-ха! Да. Точно така.
Ъм... Ще ме извиниш ли за секунда?
Аз всъщност трябва да направя... Един бърз телефонен разговор.
Когато загубих човешкото, загубих и играта си.
Къде си?
(Мелодия на камбани)
Ох.
Какво търсиш?
Помислих си, че аз... Предполагам, че не.
Елена: Какво е това?
Хей. Добре ли си?
Зависи. Все още ли съм в западното полукълбо?
Изчакай. Аз мога да помогна.
Съжалявам. Аз съм от Ню Йорк.
И ние сме голяма телефонна рецепция.
(Сподавен смях) На къде си се запътила?
Мистик Фолс, GPS-а ми умря.
И тогава се замислих... Аах!
Аах!
Внимателно. Избърши шията ѝ и я пусни.
Все още съм гладна.
Аах! Деймън: Ще я убиеш.
Точно както почти уби предишната.
И онова преди това, и онова преди онова.
Разбрах, Деймън. Ще я пусна.
Аз просто... Аз просто се нуждая от малко повече.
Ооу! Аах!
О, боже мой!
Какво си ти...
Керълайн. Това не е..
Ох!
Не!
Аах! Оу! (Ахва)
Помощ. Помощ, някой.
Керълайн: Какво направи?
Защо по дяволите се храниш с хора?
Всичко е наред. Въздействах на всички останали.
Уоа, задръж за малко. Значи ти си граничният лъркър?
Кое?
Знаеше ли, че майка ми е била навън, в търсене на вампирът хищник?
(Въдишка) Трябва да е от билките, които Люк ми даде.
Те ме правят толкова жадна.
Може би не мисля правилно.
- Уоа. Какви билки? -Те ми помагат да виждам Деймън.
Аз мога да говоря с него и... И... И аз мога да бъда с него и...
Това ли правeше през цялото време?
Халюцинирала си мъртвото си гадже?
Опитах се да жалея за него, Керълайн.
Повярвай ми знам, какво е скръб.
Скръбта, която изпитвах до момента ме изтощи.
И се опитвах..
Но всеки път...
Я оставях да потъне в това,
че никога повече няма да го видя.
Чувствам, че ще умра.
Виж, скъпа, разбирам. Ясно? Разбирам те.
Но.. Има по-добри начини да преодолееш това.
Като какво?
Като напускането на училището и пикник с майка ми
близо до границата на града?
Или може би ще взема Стефан
и просто ще обикаляме от държава в държава
преследвайки фалшива надежда, че ще открием
начин да върнем Деймън и Бони обратно.
Всички минаваме през това.
Това съм аз, която минава през това. Ясно?
Да, но ти не го минаваш, Елена.
Ти просто си натиснала пауза.
(Въздиша) Bиж. Ще звънна на майка си
и тя ще оправи всичко това.
Но ти трябва да се махнеш оттук и да се скриеш, ок?
За това просто... Върви.
Какво правя?
Момиче: Помогнете ми.
(Плаче)
Моля Ви, помогнете ми.
Всичко е наред. Трябва да ми помогнеш.
Там имаше момиче. Видях я.
Изглеждаше нормална, но кълна се в Бог,
тя имаше тези зъби и ме ухапа.
- Трябва да ми помогнеш... - Какво по дяволите става тук?
Знаеш, видях това момиче.
Трябва да я намериш.
- Какво стана? - Там имаше момиче
- и аз бях се... Изгубила... - Тя е имала куче.
Ухапало я е. Била е изгубена.
Тя е спряла да пита момичето за посоката.
- Тя е имала куче ѝ я е ухапало. - Това ли се случи?
Погледни ме.
Мат. Какво става тук?
Това момиче е било нападнато. И не съм сигурен, че получаваме цялата история.
Мат,заведи я в болница веднага.
Момиче: Не... Ти не слушаш.
Хей-хей-хей-хей.
Какво правиш? Трябва да говориш с нея.
Ще получим показания, веднага след като я излекуват.
Дори не я попита какво се случи.
С цялото ми уважение, Трип ти ръководиш доброволческа програма.
Аз съм шерифът. Позволи ми да си свърша работата.
Тръгвай!
(Мобилен телефон звъни)
(Звъни)
(Отваря се бира)
(Мобилен телефон звъни)
(Звъни)
Ало?
Елена: Стефан, ти ли си?
Знам, че мина доста време откакто говорихме, но...
Елена, хей.
Какво става?
Кажи ми, че си намерил нещо.
Вещица. Човек, който познава вещица.
Който знае нещо. Каквото и да е.
Трябва да ми дадеш надежда и да ми кажеш,
че ще намериш Деймън и ще го доведеш.
Не още.
Но как го правиш?
Как се събуждаш сутрин?
Как започваш деня си без да се разпаднеш?
Кажи ми какво правиш, за да преодолееш това,
защото явно аз го правя грешно.
Няма правилен или грешен начин Елена.
Не, има само завинаги.
Точно затова се нуждая да ми дадеш надежда.
Защото не мисля, че ще мога да живея завинаги без него.
Не мога. Отказах се.
Туко-що каза, че си го търсил.
Правех го.
И после осъзнах, че е било безсмислено.
И, че се нуждаех да продължа напред с живота ми.
Така че... Аз спрях.
Какво имаш предвид, че си спрял?
Искам да кажа, че се сбогувах Елена.
Продължих напред. Деймън го няма.
Време е и ти да кажеш довиждане, също.
(Телефонът бипва) Не.
(Плаче)
(Подсмърча)
(Публиката скандира "Давайте, Уитмор!"
Тайлър: Къде си?
Играта ще започне след около 15 минути.
Знаеш ли, че Елена има проблем с вещерски наркотици?
Да, Люк Паркър я е хранил със някакви буламачи,
който ѝ позволяват да халюцинира Деймън.
Уоа. Забави малко. Какво?
Това я кара да става жадна за кръв и я обърква.
- За малко да убие едно момиче днес. - Това няма смисъл.
Да, и нито пък факта,
че превъзмогна Деймън, толкова бързо, когато умря.
Сега ми е кристално ясно. Не го е преодоляла.
Тя живее в нейния си измислен свят.
Тя добре ли е?
Тя е развалина. И докато Люк
си играе на вещерски доктор,
тя няма да се подобри.
Остави ме да се оправя с него.
Мат: Ние точно се срещаме с приятеля ми тук.
Всичко ще бъде наред.
(Скърцане на гуми)
Сара, спри, моля те!
Върни се в колата. Спри! Сара!
Хей! Няма да те нараня.
Ти ме отвлече.
Виж, знам, че си уплашена,
и съжалявам, че това се случва на теб,
но единствено мога да обещая, че няма да се случи пак.
Защо по дяволите, трябва да ти вярвам?
Защото съм бил атакуван така повече пъти, отколкото мога да преброя.
Бях с откъснато гърло.
Врата ми е чупен, ръката смазвана.
Давил съм се. Умирал съм и съм се съживявал.
И загубих и малкото семейство, което имах
и отказвам да изгубя още някой.
Искам да защитавам хора като теб.
Като нас.
Това е... Доста история, но...
Работата е там, че не вярвам на никого. Никога.
Това вероятно е мъдро.
- Хей. Виждал ли си Елена? - Тя няма да дойде.
Очевидно е, че тя не е със всичкия си.
Какво се е случило?
С това ли се занимаваше цяло лято?
Да объркваш мозъка на Елена?
Помага ли за вината или просто си отчаян за приятели?
Къде е Елена сега?
Защо? За да я накараш да мисли, че Деймън е жив?
Кой прави това? Тя почти е убила някого.
Ти си пиян. Не ме пипай.
Къде е твоята магия сега, Паркър?
Какво има? Не можеш да скандираш?
Стой далеч от Елена,
или ще имаш проблем, че твоята вълшебна пръчка да не може да се поправи.
Хей. Стига.
Стига.
Всичко е под контрол, хъх?
Хъх?
Искаш да ми кажеш, за какво беше това?
Хайде. Да се махаме от тук.
(Свири музика)
Не може да си тук.
Ти дори не си истински.
Това е просто моето подсъзнание, което ме кара да виждам
това, което искам да видя.
Едно обаждане от брат ми и ще захърлиш всичко това?
Знаеш, че искам да те виждам, Деймън.
Но ме прави безразсъдна. Наранявам хора.
Защо тогава съм тук?
Искаш ли да продължиш?
Продължи.
Никога не ти казах благодаря.
За какво?
Затова, че спаси Стефан и...
И затова, че върна Аларик и Тайлър.
Благодаря ти.
Елена...
Не, не съм свършила още. Аз...
Искам да ти благодаря затова, че ми даде всичко, което някога съм искала.
Любов, която ме поглъщаше. И страст.
Приключение.
Няма нищо друго, което да съм искала някога
освен то да продължи вечно, но...
Не може.
(Подсмърча)
Това е последния път, в който ще те видя.
Това е довиждане Деймън.
Обичам те.
Трябва да тръгвам.
Все още се държиш.
Аз... Не. Аз...
Казах довиждане, Деймън. - Не те обвинявам.
Знаеш какво те чака.
Колко време ще отмине и отново ще дотърчиш обратно при Люк?
Не, казах ти. Това беше последният път, Деймън.
Аз.. Аз съм дотук.
(Поставя предмети на масата)
Цяла вечност на мъчение, агония и мъка.
И ти ще чувстваш всичко.
Спри, Деймън! Спри, спри!
Влизаш ми в главата. Не го прави. Моля те.
Ще го усещаш винаги. - Не!
(Разбиват се стъкла)
(Тракане)
(Разбиват се стъкла)
(Тракане) (Плач)
(Тежко дишане)
Можеш ли да бъдеш по-досадно клише?
Излязох малко извън контрол. Знам.
Малко? Люк не е виновен,
че твоята приятелка емоционално го изнудва,
за да задоволи, каквато и да е психическата криза, през която минава.
Тъга. Нарича се тъга.
Брат ти успя да преживее този ден, помниш ли?
Останалите от нас загубихме хора, заради него.
Наясно съм с това, Тайлър.
Мисля за това всеки ден.
Както и Люк.
Доста от вас си върнаха живота също, благодарение на мен.
Така, че поне ми направи услуга и остави брат ми.
Права си. Съжалявам.
Да. Нашите способности на близнаци не работят така.
Всъщност трябва да кажеш в лицето на Люк.
Ще го направя. Слушай.
Лив, преди 4 месеца, можех да направя всичко.
Можех да накарам всеки да направи каквото исках.
Бях по-силен от повечето хора на тази земя.
И изведнъж всичко изчезна. И всичко, което остана
в мен е ярост.
Защо ми казваш това?
Защото искам да разбереш, че се опитвам да се справя с това.
Добре. Успех със справянето.
Защо правиш това?
Опитвам се да говоря с теб и ти просто ме поглеждаш така и си тръгваш?
Какво искаш да направя, Тайлър?
(Свири музика)
Стефан е. Оставете съобщение.
Хей, аз съм.
Просто оставям още едно съобщение как днес не беше хубав ден.
Всички се разделихме.
Сякаш всички се преструват, че могат да преодолеят това сами.
Елена я няма
и мисля , че тя е толкова изплашена да приеме това, което се случи,
че се е превърнала в съвсем различен човек.
И ако ме питаш, Тайлър се
крие в Уитмор, и се преструва, че всичко е наред,
сякаш може да надвие гневът си на върколак.
А Мат и Джеръми, никога няма да напуснат Мистик Фолс повече.
Има невидима стена, която стои между нас и тях
и никой не прави нищо по въпроса.
Част от мен се чуди дали те се надяват,
че някога ще намерим начин да се върнем.
И ето ме мен, просто седя на вечеря
на границата на града, търсейки път
да си върнем дома.
Загубихме двама от най - близките си приятели.
Имаме нужда един от друг. Затова трябва да сме заедно, Стефан,
или съвсем скоро ще свършим, като
снимки в годишника в някой шкаф някъде,
и за това няма да спра да ти звъня,
докато не си вдигнеш телефона и не ти чуя гласа
и ми кажеш, че ще дойдеш да помогнеш да го оправим.
Защото няма да се откажа от нас.
(Телефонът бипва)
(Тракане)
Елена: Харесва ли ти да си вампир?
Аларик: Защо не поспиш?
Ще говорим за това утре, когато този боклук е вън от организма ти.
Защото покрай всичките погребения и началото на годината...
Никога не сме говорили за това как се
справяш с всичко това.
Имаш предвид съживяването ми?
Ами, напускането на Мистик Фолс помогна.
И след като бившата ми приятелка е
щастливо омъжена за педиатър в Аляска,
не ми се налага да се справям с неловки събирания.
Имах предвид жаждата за кръв.
Завишените емоции и безсмъртието.
Честно казано, Елена...
Мразя всичко в това да си вампир.
Аз също.
И го правех.
Докато един ден не открих добрата част.
Знаеш... Обещанието,
че любовта може да е вечна.
И имах това с Деймън.
Което означава, че през остатъка от вечността
ще имам дупка в сърцето, където
трябваше да е той.
Повярвай ми. Получава се.
Знам как работи смъртта, Рик.
Повярвай ми. Правила съм го. Често.
Няма такова нещо като да продължиш напред.
Това е лъжа.
Ако успея да се влюбя отново
и направя вечността поносима,
имам нужда да направиш нещо за мен.
Какво?
Ти си създаден от магията на Древен вампир,
което означава, че можеш да въздействаш на други вампири.
И след като не мога да премахна вампиризма си,
искам да премахнеш Деймън.
Искам да ми въздействаш да забравя, че
съм го обичала някога.
(Свири музика)
Всеки ден ти казвам, че мразя това.
И всеки ден все пак го правя.
Добър апетит.
Sync & corrections by Rafael UPD www.addic7ed.com/