Ало! Ало!
Ало, Земя. Попаднахме в ужасна ситуация.
Трябва да вземем трудно решение, и нямаме никакво време.
Човекът, който...
обикновено ни помага го няма.
Може би няма да дойде. Всъщност аз...
не мисля, че ще дойде.
Сами сме.
Така че...
Животът на невинен, срещу бъдещето на човечеството.
Имаме 45 минути да решим.
Subtitles by MemoryOnSmells http://UKsubtitles.ru.
Кортни Уудс.
Докторе, тя направо се побърка, неконтролируема е.
Взе ти психо-хартията, използва я като фалшива карта.
За да влезе в музея? Не, за да купи Бялата Светкавица
или нещо такова. - Нямам никаква представа за какво говориш.
Какво е Кортни Уудс?
Тя е една от моите хлапета. Беше в ТАРДИС.
И какво правеше? Повръща.
О, тази ли. Това беше преди години.
Виж, твърди, че си и казал, че не е специална.
Глупости.
Казва, че това я е изкарало извън релси.
Пфф! - Докторе! Знам, знам!
Но когато кажеш на някого нещо такова, боли,
особено за някого на нейната възраст, и особено ако ти го кажеш.
Докторе, това може да преобърне целия и живот.
Гххх!
Ей! Остави го!
Набавих неща за почистване!
Какво!? - Взех ги от битова химия. - Манипулатори на време-вихъра?
Заради времевата болест.
Хубаво. Защото не обичам болни хора в моя ТАРДИС.
Без болести. И без шмекерии.
Докторе! Съжалявам, такива са правилата.
Виж, Кортни, това няма да ти трябва,
защото няма да пътуваш. Докторе, просто го кажи!? - Какво?
Кажи и, че е специална.
Да не ти свършиха бананите?
Наистина ли мислиш, че не съм специална?
Не може просто да ме разкараш така.
Това е като да пробиеш дупка в... в живота ми.
Наистина го мислиш?
Че съм нищо?
Не съм специална?
Какво ще кажеш, ако си първата жена на Луната?
Достатъчно специално ли е за теб?
Йеа, добре. О'кей. Сега ще направим нещо интересно.
Хей!
Докторе!
Това не е Луната.
Къде сме?
На рециклирана космическа совалка.
2049-та,
ако съдим по модела на Бенет-генератора.
Откъде е гравитацията?
Какво е това?
Около 100 ядрени бомби.
Ааа. Ние пътуваме към Луната.
Ще се разбием!
Дръжте се! Дръжте се!
Не можа ли просто да и кажеш, че е специална!?
Кои сте вие, по дяволите?
Защо са ви всичките тези атомни бомби?
Няма да ви питам втори път.
О, тогава просто ще ни застреляте.
Застреляйте първо момичето.
Какво!? - Да,
тя няма да иска да стои и да гледа как ни застрелвате, нали?
Ще бъде ужасена.
Първо момичето, после учителката, и накрая мен.
Ще ви трябва повече време, докато ме застреляте,
защото аз се регенерирам.
Всъщност не съм много сигурен
дали няма да се регенерирам вечно.
Докторе, какво правиш?
Изпробвам гравитацията! Така, това ще отнеме доста време,
ще стане каша,
и ще бъде загуба,
защото наистина мисля, че ще мога да ви помогна.
Както виждате, аз съм супер- интерлигентен извънземен,
който лети през времето и пространството.
Ще ме застреляте ли?
Не.
Добре. Защо са ви атомните бомби?
Не, не, не. По-лесен въпрос -
какво не му е наред на моето йо-йо?
Докторе, то се движи нагоре-надолу.
Бинго!
Ах. Аааа-ха.
Трябваше да се реем като малки пухкави облачета.
Но не е така.
Какво и става на Луната?
Никой не знае.
Ти знаеш ли какво става с Луната?
Напълняла е малко. Как може Луната да напълнее?
По много начини.
Гравитационни бомби, системи за подравняване на оста,
плането-трошачка.
Значи са извънземни?
Сигурно на Земята е пълен хаос.
Приливите са толкова високи, че заливат цели градове!
Да. И какво мислите да правите?
Това?
Това правим с извънземните, нали? Взривяваме ги?
Уоу...
Уоу!
Едно малко нещо за нещо,
едно голямо нещо за много нещица!
Толкова за историята.
Това е минна база,
Мексиканци.
Нещо им се е случило тук горе, но никой не знае какво.
Стана точно преди да почнат проблемите на Земята.
Висока вълна по целия свят.
Най-голямото бедствие в историята.
Паяжини?
Хенри, върни се, и приготви бомбите.
Ъъъ, има ли някакви инструкции?
Има копче на всяка от тях. Светят червено.
Няма ли да се задействат?
Не, няма, докато не ги включа с това нещо.
О'кей.
Тръгваме ли?
Това ли е най-доброто, което имате?
Втора употреба совалка, трета употреба астронавти.
Колко души има тук?
Четирима.
Минера Луна Сан Педро.
Имали са частно финансиране.
Правили са минно проучване тук.
Съобщения? Призив? SOS?
Почти всички сателити са свалени от орбита.
Приготвили са изпратят няколко...
писъци.
И вие дойдохте тук да ги спасите с вашите бомби?
Не точно.
Те изчезнаха преди десет години.
Никой ли не дойде?
Нямахме совалки. Имате една.
Беше в музея.
Беше разрязана, за да може децата да си играят в нея.
Вече не пътувахме в космоса. Никой не се интересуваше.
Не и докато...
Кортни!
О, боже.
Докторе, кажи ми, че вътре няма никой.
Бих могъл, но няма да е истина.
Ще потърся резервното захранване.
Ела.
Кортни, ела тук.
Не гледай.
Добре ли си? - Добре съм.
Ей, виж. Погледни ме. Погледни!
Всичко е наред, ако не си.
Добре съм.
Какво правиш?
Може би нещо...
се е опитало да разбере...
как сте сглобени.
Или пък... какви сте на вкус.
Имаме ли оръжие?
Не и ако ти не си носиш.
Пиле, очевидно.
Пестете въздуха.
Не са намерили нищо.
А?
Мексиканците.
Не са намерили никакви минерали на Луната изобщо.
Nada. (Нищо)
Ох...
Ох? - Тектонично движение. Това е Морето на плодовитостта.
Били са тук още по времето на Аполо, винаги са били тук.
Не, не. Това е доста по-голямо.
Морето на спокойствието.
Морето на нектара.
Морето на изобретателността.
Морето на кризите.
Какво значи това?
Означава, Клара, че Луната, този малък планетоид,
който е бил редом с вас от 100 милиона години,
който ви е давал светлина в нощта, за да можете да плавате,
е на път да се разпадне на парчета.
Ехо, капитане? Капитане?
Капитане?
Аргххх!
Какво по дяволите беше това? Дюк, ти ли беше?
Не съм чувал нещо подобно на това.
Ще опиташ ли да включиш лампите отново?
Точно това правя.
Фенерче - дай ми фенерче. Каквото и да е, то е тук.
Мисля, че намерихме вашия извънземен.
Назад, назад, назад! Трябва ни врата. Врата, врата! Тук! Тук!
Заключена е.
Хайде, хайде! Няма захранване.
Ела!
Докторе...
Стойте неподвижно.
То усеща движенията, не може да ви види. Само бързите движения.
Трябва да има друг изход оттук.
Бавно.
Близо до този изход.
Бавно, бавно.
Полека, полека.
Като кажа да бягате - бягайте.
Кой те назначи за шеф?
Добре, тогава ти кажи "бягайте"!
Дюк!
Аргххх!
Дюк!
Бягайте! Има захранване. Бягайте!
Бързо! Затваря се! Госпожице!
Кортни! Кортни!
Госпожице! Кортни!
Захранвето спря отново.
Убива го. Идва насам.
Докторе, то идва насам!
Ще се справиш! Хенри! Хенри!
Кортни, погледни ме. Погледни ме! Кортни! Опитай да стигнеш до стената!
Опитай да слезеш долу.
Кортни, хвани ми йо-йо-то!
Кортни!
Кортни,
Убива 99% от микробите.
Добро нещо, Кортни. Само не пробвай това вкъщи, нали?
Добре ли си?
Защо полетях така? Това е шантаво.
Микроби ли каза?
О, Боже, това е невероятно.
Вижте колко е голямо, колкото язовец е!
Докторе...
Това е прокариотна униклетъчна форма на живот
с не-хромозонмна ДНК.
Което всички знаем...
Е, не вие и аз - вие, естествено не.
Вие и аз - учените знаят - това е бактерия.
Ти полетя, защото 1.3 милиарда тона се раздвижиха. Тя се движи!
Това е нестабилна маса.
Уплашена съм, госпожице.
О'кей.
Наскоро му се роди внучка.
Елина. Беше му първото внуче.
Беше ми учител. Научи ме да летя.
И двамата ги сложихме в чували за един ден.
Накъде се намира Морето на изобилието?
Може ли да се приберем у дома?
Аз много...
Много съжалявам...
но искам да си отида вкъщи.
Хенри, обади се.
Ако ме чуваш, Хенри, обади се.
Докторе, това вече е опасно.
Беше опасно и преди.
Всичко е опасно, ако поискаш да бъде.
Да ядеш чипс е опасно. Да пресечеш пътя.
Няма начин да си живееш спокойно.
Кажи и. Предполага се, че ти трябва да я учиш!
Виж, имам задължения, О'кей? Знаеш ли какво е това?
Разбира се, че знам какво е задължение. Какво намекваш?
Тя е добре. На колко си, 35?
15!
Не пипай нищо. Имаш ли някакви игри?
Не бъди толкова глупава!
Мога ли да взема... - Влизай.
Защо я затваряш вътре? Няма нужда да оставаме, нали?
Е? - Очевидно е нали? Луната няма да се счупи.
Откъде знаеш?
Защото съм била в бъдещето. Луната си е още там...
Така мисля.
Ти знаеш, че Луната е още там, нали?
Може би не е било Луната.
Може да е холограма, или голяма картина. Или специален ефект.
Може да е напълно различна Луна.
Но ти щеше да знаеш.
Щях ли?
Ако Луната се беше разпаднала на парчета през 2049-та, някой щеше да спомене,
и щеше да се появи в някой разговор.
Така че няма да се счупи - така че не е дошъл краят на света.
Така че влизаме в ТАРДИС и изчезваме!
Клара, има няколко мига във времето, които не мога да видя.
Кратко мигване на окото.
Някои неща не изглеждат по същия начин.
Те са неясни,
замъглени,
сиви.
Малки моменти, в които се решават големи неща.
И този е един от тях.
В този момент не мога да кажа какво ще се случи с Луната,
защото каквото ще се случи, още не е решено.
И времето да се реши, е точно тук и сега.
Което както изглежда...
трябва да го направим ние.
Никъде няма да ходите.
Изгубих екипажа си.
Ние сме последните астронавти,
това е последната совалка, тези са последните бомби.
Ние сме последният шанс на Земята, и вие трябва да ми помогнете.
Решението е взето.
Да.
Какво убива Луната?
Как може Луната да умре?
Всички го правят.
Рано или късно.
Не можем ли да я спасим?
Зависи какво я убива.
Тук има още трима.
Това пак е от микробите, нали?
Като хлебарките ли са?
Дали е заразно?
Дали?
Е, май видях едно от тях.
Но са нужни много повече,
за да нарасне Луната с 1.3 милиарда тона.
Тук е вакуум - това не работи.
Аргххх!
Е. С това стават две.
Светлина.
Светлина? Ако са микроби,
гледачката ми казваше, че светлината е най-добрия дезинфектант.
Светни ми тук долу.
Откъде идват?
Може би са били тук през цялото време.
Топло е.
Множат се.
Ядат.
Еволюират.
Докторе, ако Луната се разпада,
ще убие всички ни след 45 минути.
Съгласен съм. Освен ако нещо друго не се случи.
На Луната няма вода.
Не е вода. Това е амниотична течност.
Нещото, от което произлиза живота.
Трябва да сляза долу.
Докторе!
Връщайте се в совалката. Пригответе бомбите.
Ти - отивай в ТАРДИС. Стой там. Пази Кортни.
След малко се връщам.
Какво? Не... Докторе. Докторе!
Докторе!
Той дали?
Дали ще се върне?
Щом той го казва, предполагам, че ще се върне.
Госпожице?
Обади се.
Кортни?
Скучно ми е. Кога ще се върнете?
На път сме. Ти какво правиш?
Качвам малко снимки в Tumblr.
Не! Кортни, не качвай никакви снимки в Tumblr.
Баба ми си качва снимките в Tumblr.
Ето го.
Тук ли кацнахме?
Изглежда различно.
Ще падне.
Кортни!
Трябва да отидем на закрито. Свършва ни въздуха.
Докторе!
Днес е денят, човечество!
Къде е ТАРДИС? - В совалката, нали? Ще се върне.
Последния път като го каза, се върна на обратната страна на планетата!
Вие никога няма да се научите, нали? Виж, трябва да разберем къде е Кортни!
Кортни е в безопасност.
Ох... Имаш ли и телефонния номер? Не, не, не. Нямам номера и!
Звънни до училището. Не мога. Секретарката ме мрази.
Мисли, че съм и подарила превръзки за Коледа.
Тя поства в Tumblr, Няма ли връзка? Не знам. Не съм историк.
Телефон. Знам какъв е проблема.
О, не може да качва това! Не може да слага мои снимки в мрежата!
Да? - Не може да качваш мои снимки в мрежата!
Добре ли си? - Добре съм. Какво става?
Каза, че знаеш какъв е проблема. Да. Да.
Това е един голям проблем. О'кей. Ще споделиш ли с класа?
Е, имам малка хипотеза.
Сеизмична активност, повърхността се разпуква,
масата се променя, гравитацията се увеличава,
тази течност -
сканирах какво има там долу.
Луната не се разпада.
Е, всъщност се разпада, и то доста бързо.
Имаме около час и половина, но това не е основния проблем.
Не е заразена.
Тогава какви са тези неща?
Бактерии.
Малки, мънички бактерии.
Живеещи върху нещо много, много голямо.
Нещо, тежащо 1.3 милиарда тона.
Нещо живо, нещо растящо.
Растящо?
Това.
ТОВА живее в Луната? Не.
Какво?
Това не живее в Луната.
Това Е Луната.
Какво по дяволите говориш?
Луната не се разпада.
Луната се излюпва!
Хъ?
Луната е яйце.
Тя е, ъм...
Тя винаги ли...
е била яйце?
Да, от 100 милиона години, приблизително.
Просто растяща, чакаща да се роди.
О'кей, значи Луната никога не е била Луна?
Не, не, не, не. Никога не е била мъртва.
Просто е трябвало много време, докато стане жива.
Това пиле ли е?
Не! Кокошка да има такова яйце...
Кортни, не схващаш нещата.
Докторе, какво е?
Мисля, че е уникално.
Мисля, че е единственото от вида си в цялата вселена.
Мисля, че това е...
невероятно красиво.
Как да го убием?
Защо искаш да го убиеш?
То е само едно бебе.
Докторе, как да го убием?
Да убием Луната?
Да убием Луната.
Е, имаш около 100 от най-добрите ядрени бомби,
ако все още работят - ако това искаш да направиш.
Докторе, почакай... Ще стане ли?
100 ядрени бомби, сложени точно тук,
точно върху живо, беззащитно същество -
то никога няма да види слънчевите лъчи.
И после какво? Луната ще продължи ли да се разпада?
Ти каза... Ти каза, че имаме около час и половина?
Е, после няма да се разпадне.
Нищо няма да натиска отвътре, за да излезе.
Гравитацията на мъртвото бебе
ще събере всички парчета заедно.
Ще бъде грозна гледка.
Ще си имате огромен труп плаващ в небето.
И ще имате доста труден разговор с децата си.
Аз нямам деца. Спри.
Вижте, това нещо е живо.
Това сигурно е най-голямото същество в цялата вселена.
То още не се е родило!
То ще убие хората. То разрушава Земята!
Не можеш да виниш бебето, че рита.
Нека ти кажа нещо.
Искаш ли да знаеш какво почувствах в космоса?
Виж крайчеца на Земята.
Атмосферата, тънка като хартия.
Това е единственото, което ни пази от смъртта.
Всичко останало, звездите, тъмнината -
всичко е мъртво.
За съжаление, това е единствения ни дом.
А този живот ТУК.
Този живот точно до нашата врата.
Виж, като пораснеш малко,
ще разбереш, че не може всичко да е хубаво.
Някои неща са лоши.
Както и да е. Вие се махайте. Това не е ваша работа.
Докторе, искам да се върна.
Кортни, стой там, където си.
Докторе, съжалявам.
Искам да се върна, О'кей?
Искам да помогна.
Има едно DVD на синия рафт.
Сложи го в конзолата на ТАРДИС -
това ще го докара при мен.
Добре. - Хвани се за конзолата,
иначе ТАРДИС ще те остави там.
Така...
... какво ще правим?
Докторе? Хм?
Докторе, какво ще правим?
Нищо.
Какво?
НИЕ няма да правим нищо.
Съжалявам, Клара. Не мога да помогна.
Разбира се, че можеш.
Земята не е мой дом. Луната не е моя Луна. Съжалявам.
Хайде де! Хей.
Виж, има моменти в историята на всяка цивилизация,
в които цялото бъдеще на цивилизацията се решава.
Цялото бъдеще.
Какво бъдеще ще има човечеството,
зависи от това какво решение ще се направи точно тук и точно сега.
Сега, имате инструменти да го убиете. Направили сте ги.
Дошли сте тук горе с цялата си изобретателност -
не ви трябва Господар на Времето.
Убийте го. Или го оставете да живее. Не мога да реша вместо вас!
И аз не мога да го направя. Тук сте две.
Да, учителка и астронавт.
Кой е с по-висока квалификация?
Не знам! Президентът на Америка!
О, да реши какво да яде - той и без това взема много решения.
Тя. Тя. Извинявай.
Тя никога не е летяла в космоса, тя никога не е ходила до друга планета.
Откъде ще знае какво трябва да направи? Моля те за помощ.
Виж, ходихме на вечеря в Берлин през 1937, нали?
Ние не отидохме да убием Хитлер след десерта.
Никога не сме убивали Хитлер.
И дори не трябва да очакваш, че ще убия Хитлер.
Бъдещето не е по-значимо от миналото.
Не го казвай само за да изкажеш някакво мнение.
Съжалявам. Всъщност, не, не съжалявам.
Време е да сложите помощни колелца на велосипеда си.
Това е вашата Луна, жено-човечество.
Това е ваш избор.
И ти само ще си стоиш тук?
Абсолютно не.
Докторе...
Тийнейджър, астронавт и учителка.
Почакай малко -
можем да влезем там, нали?
Можеш да оправиш нещата с това нещо? Не.
Някои решения са твърде важни, за да се решават еднолично.
Докторе...
Докторе.
Докторе!
О, какво мрънкало.
Ще взривя бомбите, съгласни ли сте?
Съгласни?
Дръжте се здраво, имаме пробив!
Ако го оставим да живее, какво ще стане без Луната?
Нямаме време! Трябва да го обсъдим! Какво ще стане ако Луната я няма?
Имам учебник по физика в раницата. Има неща за гравитацията.
Супер! Пусни търсене по буква!
Добре. Няма да има приливи. Но ние ще оцелеем, нали?
Сателитите ще се скапят.
Няма да има интернет, телефони. Но всичко друго ще бъде наред.
Това няма да реши проблемите!
Защото вътре в Луната, госпожице,
има гигантско същество, което иска да излезе.
И когато излезе, което ще се случи съвсем скоро,
ще се получат огромни парчета от Луната, които ще паднат на Земята,
като онова, което е убило динозаврите,
само че 10000 пъти по-голямо.
Но Луната не е направена от скали, нали? Направена е от яйчена черупка!
О, Боже! Добре. Ако по някакво чудо черупката е толкова тънка,
или се разпръсне в орбита, или нещо такова,
тук все още има едно огромно същество,
което ще изскочи!
И какво по дяволите си мислиш, че е това нещо?
Много неща снасят яйца.
Това не е пиле.
Не съм казала, че е пиле. Не съм толкова глупава.
Това е екзо-паразит.
Какво? Като бълха. Или като въшка.
Искам да съм по-сигурна в това, преди да реша да го убия.
О, искаш да си говорим за бебета? Имаш ли бебе там. Искаш ли да имаш?
Е... Да.
М-р Пинк...
Шшшшт!
Добре, представи си, че имаш бебе на Земята, нали?
Може би внуче.
Искаш ли това нещо да излезе? И да ги убие всичките?
Искаш днес да бъде денят в който живота на Земята ще изчезне,
защото не можеш да вземеш трудно решение?
Виж, аз не искам да правя това.
Цял живот съм мечтала да дойда тук.
Но ето така свършва всичко.
Ой!
Ще го настроя на един час. Тук има прекъсвач.
Ако на някой му хрумне гениална идея, или той се върне, с това може да се спре.
Но веднъж включим ли го, ще си остане включено.
А ако той не се върне?
И без това не съм очаквала, че ще оцелея.
Но той ще се върне, нали? Нали ще се върне, госпожице?
Защо не ми казваш Клара?
Предпочитам "госпожице", госпожице.
Просто иска да си проясним мислите, това е всичко.
Е, познаваш го.
Може би затова ни остави.
Някой чува ли ме? Обадете се, моля...
Лундвик.
Тук е наземен контрол. Да, познах те по прическата.
Как са нещата долу?
Доста зле.
Да. Доста зле.
Виж, свързахме се през един от телевизионните сателити.
Нямаме много време. Какво става там горе?
Можем ли да излъчваме с това? Коя сте вие?
Училищна разходка.
Можем ли да излъчваме с това?
Е, да.
Здравейте, Земя.
Трябва да вземем много трудно решение.
Това е много важно решение, а нямаме много време.
Можем да убием това същество, или да го оставим да живее.
Не знаем какво ще направи, не знаем какво ще стане като се излюпи,
може да ни нарани, помогнете ни, или ни оставете сами.
Трябва да го решим заедно.
За последно имам възможност да ви говоря,
но вие можете да ни изпратите съобщение.
Ако мислите, че трябва да убием съществото,
изключете всички лампи.
Ако мислите, че трябва да му дадем шанс...
... да живее...
... оставете лампите включени.
Ние ще видим.
Лека нощ, Земя.
Така добре ли е?
Да.
Хайде. Да видим.
Нощ, нощ.
О, докторе, къде изчезна?
Не можем да рискуваме всичко, просто за да сме добри.
О'кей.
Госпожице!
Девет секунди. Не можеш!
Съжалявам, момичета. Ще се видим от другата страна.
Две...
Ей!
Едно, две, три - бързо в ТАРДИС. Какво става? - Да отидем да видим. Нали?
Скапани идиоти! Скапани безмозъчни идиоти!
Мери си приказките, има деца тук. Трябваше да ме оставиш да умра.
Предпочитам да умра в космоса, не да бъда смазана на Земята.
Никой няма да умира! Тогава покажи ми, моля те, какво става?
Какво прави?
То усеща слънчевите лъчи.
Затопля се.
Пиленцето отлита далеч, а черупката се изпарява.
Безобидно.
Ти знаеше ли?
Вие направихте своя избор.
Човечеството направи избор.
Не, ние игнорирахме човечеството.
Е, това е вашия избор.
И какво ще стане сега?
Кажи ми какво ще стане сега?
В средата на 21-ви век...
... човечеството се разпръсква
към звездите.
Разпръсква се в цялата галактика...
до всички кътчета на вселената.
И това...
продължава до края на времето.
И всичко това е, защото един ден, през 2049 година,
когато са спрели да мислят за пътешествия до звездите,
нещо ги е накарало да погледнат нагоре, не надолу.
Те погледнали там, в мрака,
и видели нещо хубаво, нещо прекрасно...
... и не пожелали да го унищожат.
И това е един момент,
който променя хода на цялата история.
Не е зле за момиче от гимназията.
И нейната учителка.
О, Боже.
То снесе ново яйце.
Прекрасно е.
Докторе, прекрасно е.
Ето на това казвам пълнолуние.
Ти можеш да си първата жена там!
Мисля, че някой си заслужи благодарности.
Да, вероятно.
Благодаря.
Благодаря, че ме спря.
Благодаря ти, че върна Луната.
О'кей, капитане. Вие ще имате нова космическа програма.
NASA е...
В тази посока.
На около 4000 километра.
При теб ли са още времевите манипулатори?
Ще ви закарам вкъщи.
Не ми влиза в работата, но мисля, че постъпи правилно.
Да, прав си. Не ти влиза в работата.
Кортни, отивай в час. - Може ли пак да го направим? - Тръгвай!
Кажи ми какво знаеше.
Нищо. Казах ти, имах сиви петна. Да.
Забелязах. Кажи ми какво знаеше, Докторе,
или ще те фрасна толкова силно, че ще се регенерираш.
Знаех, че това яйце не е бомба.
Знам, че те обикновено не унищожават гнездата си.
На практика това, което знаех е,
че вие винаги правите правилния избор.
Вярвам, че винаги ще можете да направите правилния избор.
Чуваш ли музика в главата си,
докато говориш такива глупости?
Това не трябваше да го решавам аз. Казах ти.
Е, защо го направи? Заради Кортни, така ли?
Е, сега тя наистина е специална, нали?
Първата жена на Луната, спасява Земята от грешка,
и колкото и да е странно, тя става президент на Съединените Щати!
Тя срещна това момче, Блинович...
Знаеш ли какво? Млъкни! Писна ми да те слушам!
Е, не го направих заради Кортни.
Не знаех какво щеше да стане.
Мислиш, че лъжа? Не знам. Не знам.
Ако не си го направил заради нея, тоест...
Знаеш ли, това беше... Беше подло, патетично.
Не, не, не. Беше покровителствено.
Това е като да ни потупаш по гърба, и да кажеш,
"Достатъчно голяма си, за да отидеш до магазина сама, сега върви."
Не, така те оставих да направиш избор за собственото си бъдеще.
Такъв съм...
уважавам те.
О, Боже, наистина ли? Какво е?
Да, е, уважение НЕ Е това, което чувствам.
Нали. О'кей.
Без малко да не натисна онзи бутон.
Без малко да сгреша. Това си ти - моят приятел, който ме плаши,
който ме кара да се чувствам като идиот... - Внимавай с езика!
О, не ми казвай да внимавам с езика,
никога не ми казвай да си слагам помощни колелца,
и не смей да ме сравняваш с другите хора,
които са толкова малки, и смешни, и предсказуеми!
Ти си на Земята, Докторе, дишаш същия въздух,
ти си създаде приятели тук, това е и твоята Луна -
и трябваше да ни помогнеш, когато имахме нужда!
Аз ви помогнах. Как, като избяга? - Да!
Да, бягай! Хайде.
Можеш да бягаш. Върни се в самотния... В празния ТАРДИС,
и не се връщай!
Клара... Клара!
Махай се.
О'кей?
Отиди далеч.
Здравей.
Хей! Здравей...
Какво става с теб? Обичайното.
Случи се, нали?
Е, той грешеше, нали?
Нали?
Дани, какво мислиш?
Мисля, че съм виждал този поглед и преди.
Не, не си. Това е ново за мен.
Не, виждал съм го в мен.
Какво направи? Напуснах армията.
Ти обичаше армията.
Да, и един ден спрях.
Свърших, свърших. Приключих с това. Аз... Аз свърших.
Свърши се. Приключих с него, и му го казах.
Какъв е този поглед, защо не ми вярваш?
Защото още си ядосана.
Не можеш да приключиш с някого, който те кара да се ядосваш.
Кажи му го, когато се успокоиш. И после кажи и на мен.
Как стана толкова мъдър?
Както всички други...
Имах наистина лош ден.
Имаше много влакове, с име "Ориент Експрес",
но само един в космоса.
Добро утро на всички.
Целта е да опознаете същността си.
Знам точно какво означава това.
Не е ли вълнуващо!
То е безсмъртно, неспираемо.
Неумиращо. Не можем ли да намерим друг експерт?
Тези, които са предопределени
имат 66 секунди живот.
Пуснете часовника.
Subtitles by MemoryOnSmells http://UKsubtitles.ru