Досега в Живите мъртви...
Ние сме приятели на мацката с меча и на детето с шапката.
Те ни нападнаха.
Не ти вярвам.
Кои по дяволите са тези хора? Те не са хора.
Ще се бием към оградата.
Трябва да дойдеш с мен.
Трябва да тръгваме. Къде?
Някъде далеч от там.
Не толкова бързо.
Не искаш да си там.
За това се опитах да поговоря с теб.
Глен ми каза, че си спасила живота му.
Той спаси моя.
Така е при нас, нали?
Така е.
Хей.
Вземи си нещо за ядене.
Тръгваме на разсъмване.
Говорих с Рик.
Някой знаят какво направи
в затвора.
Даръл, Маги.
Те го приеха.
Нямаше да си тук ако не го бяха приели.
Ще говоря и с другите.
Ще им кажа и те да го приемат.
Не са задължени.
Трябва да го приемат.
Просто трябва.
Може да не им кажем за момичетата.
Не искам.
Защо?
Трябва просто да го забравя.
Разбрах.
Ще изчакаме момента.
Да, така може.
Дължа ти всичко.
Дължиш го на Тайрис. Той беше в затвора.
Върнала си се.
Беше в един от складовете.
Видях ги да го убиват.
Това хлапе.
Мм-ммм.
Все още не знам какво си направила...
Но съм наясно, че си знаела неща, които аз не.
Отпратих те...
Каза, че ще оцелея. Беше прав.
Отпратих те, а сега се присъединяваме към теб.
Ще ни приемеш ли?
Благодаря.
Не ми се говори за това.
Не мога.
Трябва просто да го забравя.
Добре.
Нищо не е.
Sync & corrections by honeybunny www.addic7ed.com
Предаваме се.
Няма следи. Няма нищо.
Каквото и да сте чули снощи...
По-скоро е какво усетих.
Ако някой ни наблюдаваше,
все щеше да има нещо.
Стой близо.
Имаш ли готовност да усетиш почвата под краката си?
Мисля, че е време.
Това е музика за ушите ми, Офицер.
Тръгни по следващия път на който излезем,
и да вървим на Север, докато намерим превозно средство.
Добре? Добре.
Стегни ги.
Ъх, мокри чорапи.
Готини крака.
Ухапвания от комари.
Сърбежа ти напомня, че си жива.
Опасност зад всеки ъгъл.
Няма скучни моменти.
Слънцето напича точно върху нас.
Тъкмо малко тен.
Казах го и го смятах.
Няма лично пространство.
Аудиторията е запленена.
Още една.
Той е експерт в това.
Какво е това? Малка игра.
Доброто измежду лошото.
Помощ!
Помощ, някой! Помощ! Татко, ела.
Хайде!
Хайде. Някой да помогне!
Помощ!
Помощ! Помощ! Помощ!
Някой да помогне!
Помощ!
Помощ! Помощ!
Помощ!
Уау! Уау!
Чисто е. Продължавайте да се оглеждате.
Хайде, слез долу.
Добре ли си?
Извинявай.
Да.
Благодаря ти.
Аз съм Габриел.
Имащ ли оръжия?
Приличам ли ви на човек с оръжия?
Това не е отговор. Не ни интересува как изглеждаш.
Нямам оръжия.
Единствената защита, от която имам нужда е думата на бог.
Не изглаждаше така.
Повиках за помощ. И получих помощ.
Имаш ли...
имаш ли храна?
Всичко...
Всичко, което имах се удари в земята.
Имаме малко ядки.
Благодаря.
Това е красиво дете.
Имате ли лагер? Не. А ти?
Имам църква.
Дръж ръцете си над главата.
Колко бродещи си убил?
Не съм убивал.
Обърни се.
Колко хора си убил.
Не съм убивал.
Защо?
Бог збранява насилието.
Какво си правил?
Всички сме правили нещо.
Аз съм грешник.
И аз греша почти всеки ден.
Но тези грехове ги изповядвам пред Бог,
не пред непознати.
Каза, че имаш църква.
Хей, по-рано,
наблюдаваше ли ни?
Ще се въздържа.
В днешни дни, хората са опасни
колкото и мъртвите, не мислиш ли?
Не, хората са по-опасни.
Не съм ви наблюдавал.
Не съм ходил по-далеч от църквата
повече от няколко пъти, откакто всичко започна.
Само там съм бил, до днес.
Или може би лъжа.
Може би лъжа за всичко и няма никаква църква изобщо.
Може би ви водя в капан, за да ви открадна всички катерици.
Членовете на стадото ми казваха често
че чувството ми за хумор не е на ниво.
Да, така е.
Почакай.
Може ли да разгледаме първо?
Просто не искаме да се разделим с катериците.
Прекарах месеци тук без да стъпя навън.
Ако бяхте намерили някой вътре
щеше да бъде изненадващо.
Благодаря.
Открихме малък автобус по-натам.
Не работи, но съм сигурен, че ще го поправим за ден, два.
Отчето каза, че не му трябва.
Изглежда си намерихме транспорт.
Разбираш какъв е залогът тук, нали?
Да.
Сега можем да си поемем дъх..
Поемем ли си дъх, се забавяме.
Неизбежно се случва нещо лошо.
Нужни са ни припаси независимо какво ще правим.
Така е. Вода, храна, патрони.
Буса няма да отиде никъде.
Ето малко печен боб.
По един начин или по друг, ние правим това което Рик каже.
Няма да се разделим отново.
Какво каза той.
Искаме да сме с теб, но... какво каза тя.
Как оцеля тук толкова дълго.
Откъде идваха припасите ти?
Късмет.
Годишната обиколка за храна.
Нещата тръгнаха на зле, точно когато я приключихме.
Бях само аз.
Ела тук, Джудит.
Храната стигна за много време.
След това започнах да гладувам.
Прерових всичко наоколо.
Без едно.
Какво те държеше настрана от него?
Гъмжи от тях.
Колко са?
Една дузина. Може би повече.
Ще се справим с дузина.
Боб и аз ще дойдем с теб.
Тайрис трябва да остане тук, да помогне Джудит да е в безопасност.
Ще е ли добре?
Разбира се.
Когато и да имаш нужда да я пазя,
или каквото и да било за нея, аз съм насреща.
Благодарен съм ти за това.
И за всичко друго.
- Ще ти нарисувам карта. - Не е нужно.
Идваш с нас.
Няма да бъда от полза.
Видя ме.
Не съм добър в тези неща.
Идваш с нас.
Слушай, не вярвам на този.
Защо?
Защо му вярваш?
Не всички могат да бъдат лоши.
Е...
Не му вярвам.
И затова ще го взема с мен.
Но може да има приятели
за това стой нащрек
и помагай на Тайрис да пази Джудит, ясно?
Сега...
Искам да чуеш какво ще ти кажа.
ДОбре.
Не си в безопасност.
Независимо колко хора има наоколо
или колко чист изглежда районът,
независимо какво казва някой,
независимо какво мислиш ти -
не си безопасност.
Нужна е само една секунда.
Една секунда и край.
Никога не сваляй защитата си.
Искам да ми обещаеш.
Обещавам. Добре.
Татко.
Прав си. Силен съм.
И двамата сме.
Но сме достатъчно силни
и все още може да помагаме на хората.
И можем да се владеем, ако нещата се объркат.
И сме достатъчно силни
за да не ни е страх
и да не се крием.
Той крие нещо.
Ще се пазя, тате.
Да.
Хей.
Когато каза, че не заслужават да живеят
не сгреши.
Претискаме себе си и оставяме нещата зад нас.
След това оставяме още и още .
И съвсем скоро има неща, които не можем да си върнем.
Неща, за които не можем да се придържаме дори и да опитваме.
Вашингтон ще се случи, Рик.
Не съм решил дали ще отидем.
Да, знам и това е готино.
Но ти видя Абрахам в дейстиве.
Той ще стигне там и Юджийн ще излекува всичко това
и ще се намериш на място където животът е както преди.
Ако позволяваш на прекалено много неща да застават на пътя ти,
това няма да се случи.
Защото ще се озовеш в реалния свят.
Това е истинския свят, Боб.
Не.
Това е кошмар, а кошмарите имат край.
Съжалявам. Но ще го кажа.
Ще отидем във Вашингтон. И ти ще се съгласиш.
Вече сме набрали инерция.
Не може да спориш с всички.
Може би това е момента в който трябва да се съгласиш.
Схванах.
Не искаш да говориш за това.
Добре ли си?
Трябва да съм.
Трябва да започнем наново.
Всички ние един с друг.
Спаси ни съвсем сама.
Извадихме късмет.
Щяхме да сме мъртви.
Ще проверя.
Добре.
Хей.
Не сме мъртви.
Каквото се е случило - случило.
Да започнем отначало.
Иска ми се. - Можеш.
Най-добре да оставим тези тук за резерва
в случай, че нещо в църквата се обърка.
Искаш ли да нося едно от тези?
Не.
Знаеш ли, не исках да споменавам нищо,
когато намерихме това място в телефонния указател,
но не мога да си представя, че в магазин за оръжия е останало нещо.
Не изглежда добре, нали?
Бродещ ли беше?
А, да. Беше бродещ.
Наистина?
Беше купчина кутии и парцал в които се спънах.
Все пак...
взехме това за което дойдохме.
Ти наистина ли намери нещо?
Три заглушителя, скрити в малкия хладилник.
Правило номер едно при тарашенето...
На този свят няма нищо, което не е било скрито.
Тук сме.
Беше хранителен склад.
Обслужваше цялата провинция.
Всички кутии от църквата ще завършат тук.
Ако канализацията можеше да повърне,
така щеше да мирише.
Водата преижда от тази дупка от доста време.
Всичко е в слуз.
Може да ползваме рафтовете за да ги заклещим.
Да, това е, Саша.
Това е нашия път.
Свали онези полици.
Хей.
Казах, че идваш с нас.
Тръгвай! Тръгвай!
Идват.
Тръгни на дясно.
Там има трима.
Заемаш ли се?
Трябва да намерим Габриел.
Какво стана? Не знам.
Добре, ще избутаме рафтовете към тези пред нас.
Ще си проправим път и ще го измъкнем.
Тръгвай!
Да.
Знам от коя страна ще се пропука.
Боб!
Добре ли си? Боб, добре ли си?
Добре съм вече.
Извинявай.
А-аз, паникьосах се.
- Казах ти, че аз-- - Познавал/а си я, когато беше жива?
Да, разбирам.
Казвам греховете си само на Бог.
Липсва ли ти меча?
Не беше мой по начало.
Намерих го в самото начало.
Как стана толкова добра?
Бях само аз и тях
цял ден, всеки ден
твърде дълго време.
Не знам какво беше това, но не беше живот.
Не като днес.
Да се препъваш в три метра тиня,
за малко грах и моркови. Какъв живот само.
Липсва ми Андреа.
Липсва ми Хършъл.
- Да. - Не ми липсва миналото.
Не ми липсва меча.
Хей.
Тайрис каза, че сте тук.
Влезте, намерихме храна.
И то доста. - Чудесно.
Какво има ?
Тези драскотини.
Дълбоки са.
Като от ножове или нещо подобно.
Някой се е опитвал да влезе.
Открих нещо друго.
Не знам какво се случи, но каквото и да е
можем да се справим.
Не означава, че Габриел е лош човек със сигурност,
но значи нещо.
Оо, дай ми ... ах.
Искам да вдигна тост.
Оглеждам се
и виждам оцелели.
Всеки от вас
е заслужил тази титла.
За оцелелите. - За оцелелите! Наздраве!
Наздраве.
За оцелелите.
Това ли е всичко, което искаш да бъдеш?
Будиш се сутринта, биеш се с немъртвите отрепки,
бориш се за храна, отиваш да лягаш през ноща с отворени и двете очи,
изплакваш се и повтаряш ?
Защото ти можеш да го направиш.
Имам предвид,че имаш силата.
Имаш уменията.
Приеми го,като нещо,което можеш да направиш за своите хора
и оцеляването.
Ще заведем Юджин до Вашингтон и ще умъртвим мъртвите,
а живите ще притежават този свят отново.
И това не е лошо решение за малко пътешествие.
шш.
Юджин,какво има във Вашингтон?
Конструирана инфраструктура,издър- жаща на пандемии
дори от такава шибана величина.
Това означава храна,горивo,подслон.
Ново начало.
Както и да се развият обстоятелствата,
колкото и време да отнеме да започнем отначало,
може да бъдеш в безопасност.
В по-голяма безопасност от когато и да било, откакто започна всичко.
Ела с нас.
Спаси света за това мъниче.
Спаси го за себе си.
Спаси го за хората, които са някъде там...
не остана нищо друго,освен да оцеляваме.
Какво беше това?
--Мисля,че тя знае,какво ще кажа.
Тя участва. Ако тя е вътре,аз съм също.
Вътре сме.
Да.
Нека го направим.
ок.
Няма да оставя брат ми да бъде единствения, който държи това бебе.
Почакай.
Още един.
-Добре ли си? -Да, да.
Бях в затова.
С Губернатора.
Не знаех кой е.
Или на какво е способен.
И не знаех кои сте всички вие.
Аз .. просто не исках да бъде скрито.
Това, че бях там.
Сега си с нас.
Благодаря за гостоприемството.
Изненадан съм, че ни позволи да пием от виното на твоята общност.
Не остана никой за да има общност.
Виното е просто вино, докато не бъде осветено.
Криеш нещо.
И е доста очевидно, че е нещо, от което не можеш да се скриеш.
Твоя работа.
Но тези хора,
тези хора са моето семейство.
И ако това, което криеш по някакъв начин ги нарани
ще те убия.
Какво правиш?
Не знам.
Хайде.
Ей, ей какво правиш? Какво правиш?
Държат Бет.
Хайде. Хайде влизай.
Ставаш ли?
Връщаш се при нас, а?
Добрите новини са...
че все още не си мъртъв.
Това е облекчение, нали?
Не му придавай друго значение.
Просто, ще те подлуди, Боб.
Бих искал да обясня.
Виждаш ли, не искахме да те нараним...
преди.
Не искахме да те отделим от групата ти или да те плашим.
Това не са нещата, които искаме да правим.
Но има неща, които трябва да направим.
Ти и твоите хора ни отнехте дома.
Това е честна игра.
Сега сме навън, както всички други
опитваме се да оцелеем
Но за да направим това,
трябва да ловуваме.
Не започнахме по този начин,
ядейки хора.
Разви се така.
Ние се развихме.
Трябваше.
И вече сме развити
в ловци.
Казах ти.
Казах го. Не мога да се върна, Боб.
Просто се надявам да разбереш,
че нищо от това което ти се случва сега е лично
Да, ти ни вкара в тази ситуация
и си е като наказание от съдбата
за това да бъдеш ти, но...
бихме го направили на всеки.
Ще го направим.
Но в края на деня,
няма значение колко мразим грозната си работа...
човек трябва да яде.
Ако ще те накара да се чувстваш по-добре...
по-вкусен си от колкото предполагахме.
Sync & corrections by honeybunny www.addic7ed.com