Май губя бизнесът си.
Мисля, че Лънчеонет потъва.
Не искам да се криеш от мен.
Мразя майка ми. Тя е най-лошата.
С вас е много по-добре.
Имам Аспергър. - Не знам какво да кажа.
И гледайки назад, виждам, че виновният съм аз.
Не си ти.
Поисках повишение, защото го заслужавам,
а сега изглеждам като свиня
и никой няма да ме наеме.
Трябва да опитам да помогна на сестра ми.
Макс има чувства към теб.
Дали вече ме харесва за 3?
Красиво.
Лицето и е синъо.
Не го направих аз. - Не си ти.
Добре се справяш.
Направих тези. - Да.
Как да ги наречем?
Мамо, как да поканя момиче да излезем.
Какво?
Как да поканя Дилън на среща
извън къщата.
Два пъти се видяхме тук,
но това ме поставя в опасност
да попадна в приятелската зона.
Не искам да съм в тази зона.
Добре.
А не мога да питам татко, защото е по работа
и пак питам- как да я поканя на среща.
Разбрах.
Сега ли трябва да стане?
Точно сега.
Може да изчакаме баща ти.
Няма да чакам татко.
Как да поканя момиче на среща?
Добре.
.
Как да поканя момиче на среща? - Има нещо...
Понякога проблемът е, че
като поканиш някого,
не знаеш как ще отговори.
Знам точно как ще отговори.
Не това питам.
Трябва да знам точния протокол.
Добре.
Предполагам...
просто питаш.
Казваш:
"Ще излезеш ли на среща с мен?"
Добре, разбрах.
Ще се преоблека.
Татко казва, че дамите го оценяват.
Сигурен ли си, че не искаш да изчакаш?
Макс има гадже.
Говорих с майка ми онзи ден.
И?
Каза, че в офиса търсели
някой за почасово
въвеждане на данни.
Много вълнуващо.
Така е.
Особено като плащат 30 долара на час.
За данни? - Мда.
Какво има в тези данни?
Кодове за ракети?
Много пари, нали?
За това и казах, че се интересувам.
От вкарване на данни?
От 30 $ на час.
Ще ни помогне.
Не, не...
Това не е забавно, не искаш да го правиш.
Със сигурност,
но ще мине време,
докато студиото си стъпи на крака.
Не. - Какво толкова?
За какво говорите?
Празнуваме.
Мама има нова работа.
Браво, мами.
Супер.
Сега може ли Айфон? - Браво мами.
Не.
Ти просто не ми вярваш!
Я не се опитвай да ме манипулираш.
Това е, нали?
Какво става?
Тате, мама ме мисли за идиот,
и не мога да остана сама една нощ.
Не те мисля за идиот, Руби.
Мисля, че приятелите ти са идиоти,
и тези идиоти ще се натресат в моята къща.
Мамо, обещах ти хиляда пъти,
че няма да идва никой.
Да бе. - Кълна се.
Защо не?
Вярвам и.
Благодаря.
Щом казва. - Благодаря, тате.
Хубаво е поне един родител да ми вярва.
Моля те. Наистина ли мислиш,
че ще ме заблудиш?
Просто искам да гледаш Руби
утре вечер.
Ами не мога - Не съм бебе.
Няма нужда да ме гледате.
Чакам клиент,
така че...
Аз имам двудневна конференция.
Сега трябва да се връщам вечерта,
освен ако не намерим бавачка.
Не ми трябва бавачка.
Тате, кажи и, че съм на 15,
че никой няма да идва,
и че може да ми вярва.
Аз и вярвам. - Така ли?
Така или иначе ще съм тук. За пет минути
няма какво да стане
Значи решено!
Да. - Много благодаря, тате.
Обещаваш ли? - Да!
Тя обещава. - Кълна се.
Благодаря.
Здрасти, Макс.
Имам идея за проекта по химия.
Къде е Дилън? - Не знам.
Вулкан от диня.
Виждал ли си Дилън? - Май не. Защо?
Важно е да намеря.
Къде е Дилън.
Преди малко отиваше към кухнята.
Няма логика.
Не е време за кухнята.
.
сезон 06, епизод 08 "Арон Броунщайн трябва да бъде спрян"
Знаеш колко сме зле с даренията, Стефани.
Ако можеш да ни помогнеш с това, ще е чудесно.
Мамо? - Да.
Само секунда.
Да, точно.
Мамо? - Много работа е.
Задръж за секунда.
Трябва да изключиш Арон Броунщайн!
Не можеш да нахлуваш така.
Трябва да изключиш Арон Броунщайн!
Ще ти звънна пак,
но пусни поръчката.
Дочуване.
Не можеш така да нахлуваш, скъпи.
В училище съм директор...
Беше в кухнята, когато
това не е разрешено.
Скъпи това не е точно причина за изключване.
Също така и чупи всичко,
не може да се съсредоточи и има проблемно държане.
Скъпи, всички деца тук са с проблемно държане.
За това направихме такова училище.
Не, мамо, той наруши правилата. - Спри.
Имаш достатъчно причини да го изключиш.
Макс, скъпи, седни...
това е частно училище!
Даже не ти трябва причина.
Можеш да го изключиш само да поискаш.
Би ли се успокоил?
Не мога докато такива като Арон Браунщайн
бродят по коридорите.
Тук е топлото шише.
Във фризера има зеленчуци,
които тя не обича,
и ще трябва да и ги натъпчеш някак.
Имам някой и друг фокус за това.
Благодаря ти, че го правиш.
Признателен съм ти.
Ще ми е приятно малко време с Аида.
Ще видим какво ще кажеш
след два часа пищене.
Ще се оправим.
Джасмин сигурно се радва, че пак работи.
Да.
Пак ли е в Бъркли или...
Или преподава другаде?
Реши да не преподава вече,
всъщност.
Така ли? - Обичам те.
Какво работи?
Ами подрежда данни,
административна работа.
Подрежда данни?
Работа някаква. - Така ли?
Да.
Между нас казано,
май и дойде нагорно
по цял ден с бебето
и май си намери причина да не е в къщи.
Много добре я разбирам.
Ще и се отрази добре.
Ще и хареса. Обичам те.
Кажи чао на тати.
Чао тате, - Чао, сладкишче.
И не изяждай всичко!
Изглежда лесно.
Ще е забавно,
да работим заедно.
Да, нали.
Ще е супер.
Благодаря за помощта, мамо.
Няма проблем.
Признавам, че се изненадах,
че прие работата.
Мислех, че ще изчакаш Аида
да порасне.
Добре, мамо, стига.
Няма нужда от намеци.
За какво?
Знам, че да си книжен плъх,
не ти е мечта и малко
се тревожа.
Няма нужда.
В Ланчионет нещата са
малко тегави.
Това е. - Колко тегави?
Джасмин, аз съм ти майка
и ако имате финансови проблеми...
Все още нямаме и
Кросби смята, че всичко скоро ще се оправи.
Не знам.
Здравей Бен. - Здравей Рене. Ето.
Това ли е дъщеря ти. - Това е.
Джасмин, това е Бен.
Един от главните счетоводители.
Радвам се да се запознаем. - И аз.
Имаш страхотна майка.
Такава е.
Тук е като рок-звезда.
Така е.
Надявам се да останеш за дълго.
Благодаря, Рене. - Благодаря, Бен.
Твърде добро е за теб?
Не съм го казала.
Добре.
Може да сме тук следващите 10, 20 години.
Имаш ли изгода?
.
Ужасно деморализиращо.
Така е
като се опитваш да си закрепиш бизнеса.
Лесно се запомня.
Ужасно е, Амбър.
Благодаря, че ме покани.
Моля. Наслаждавай се.
Поне ни плаща сметките.
Да. - Сметките.
Би ли проверил за най-силното
болкоуспокояващо за бременни?
Чакай само да ми се зареди оценката по икономика.
Икономика?
Защо си я записал?
Като си много зле по математика?
Не, не съм.
Напротив
Добър съм. - Не, не си.
Всички знаят, че си зле.
Като си добър,
сметни 478 $ по 3 часа,
за да знаем за колко продаваме
душите си.
Не знаеш ли, че са 300 $?
В какъв смисъл?
1 434 $ прави.
Адам им направи отстъпка. - На тези?
Трябваше да им вземе двойно.
Без отстъпки.
Иначе нямаше да дойдат.
Какво? - Хареса ли ви?
Уау! Наистина уау!
Нещо се случи.
И ние го почувствахме.
Хайде отначало!
Бихме могли, но студиото
вече е планирано, така че...
Уау!
Вземете флайер!
Изключете Арон Бронщайн.
Той е заплаха за обществото ни.
Макс, какво правиш?
Ето- Изключете Арон Бронщайн.
Отнесох проблема до администрацията,
но ме игнорираха и сега се обръщам към народа.
Човече, администрацията е майка ти.
Много добре ми е известно.
Ей, Аспергър.
За кмет ли се кандидатираш?
Важно е всеки да знае какъв
ученик е Арън Браунщайн.
Той е откачалка. Ние всички сме такива.
За това е това училище. - Не, той е по-лош.
Той е заплаха и трябва да го изключат.
Вземи листовка.
Какъв ти е проблема бе, Брейвърман.
ПроблемИ- мн.ч.
Ясно е написано.
Разкарай тия хартийки.
Какво ти става? - Малка гадна кучка.
Моля?
Използва обидни имена.
Макс, нямаш проблем с мен, когато...
Нарече ме "малка кучка",
цитирам. - Добре, чух те.
Махни се от мен.
Може ли всички да се успокоим...
Не!
Макс, твърде Аспергър си в момента.
Арън ти също прекаляваш.
Ще ти сритам задника, Брейвърман!
Спрете моля!
Може ли...
момчета, спрете!
Махай се.
Спрете! Стоп! Макс, спри!
Спрете! Спрете!
Стоп! Стоп! Стоп! Стоп!
И двамата!
Макс! Спри!
Какво става? - Той започна!
Не ме интересува.
В офиса ми! - Не.
Влизай в офиса ми!
И двамата!
Арън- върви!
Какво?
Прекомерен ПДА? Какво изобщо значи това?
Целуваше Дилън!
Скъпи!
Влизай в офиса, моля!
Връщайте се в час и оправете тук, моля.
Арън, връщай се в час.
Макс,...
Трябва да поговорим за това.
Това, което се случи...
Всичко в литовката е истина.
Не искам да говоря за листовката, скъпи.
.
Виж, знам
за чувствата ти към Дилън и...
Като директор, чувствата ми не те засягат.
Но, скъпи, аз съм ти майка.
И знам, че чувствата ти са наранени.
Знам го.
Не искам да говоря за това.
Добре.
Загазил ли съм заради листовките?
Не, скъпи, не си загазил.
Мога ли да се върна в час?
Да, можеш.
.
Привет!
Изкара ми акъла.
Ти ме изплаши.
Трябва ли да се притеснявам?
Трябваше да почукаш. - Аз ли?
Преди да нахлуеш.
Опитвам се да пречистя
мястото с пънк-рок
след котешката инвазия.
Да, беше кофти.
Май вратът ми се схвана.
.
Щом ти хареса с котките,
чуй това.
Адам се обади.
О, не.
Имаме реклама за паста за зъби.
О. - Точно.
Кажи ми поне, че е избелваща.
Много ясно.
Да не сме будали.
А и между другото- с отстъпка.
Супер, с отстъпка.
.
Боже!
Не искам да записвам реклами.
Искам да записвам Фу Файтърс
и Металика и такива неща.
Да, и аз.
Ей...
Малко странна идея.
Изслушай ме.
Чух една банда, с името Корнфед /хранени с царевица/,
което е доста противно.
Да, добри са. Ужасно име.
Но са добри, нали? - Да.
Проучих и те
си търсят студио в залива.
В залива? - Нали?
Защо не в химическо чистене?
Да де.
Това е най-лошото място.
Но виж сега.
Довечера ще свирят
и мисля, че трябва да отидем.
Да отидем в залата- ние двамата
и мисля, че...
да, да.
Имам вечеря с тъща ми,
което...
Първо на първо
шоуто започва в 23 часа.
Тогава излизат. - В 23 ?
То си е направо полунощ.
Не мога да изляза в полунощ.
Ти кой си? Чичо Адам?
Какво ти става? - Не съм Адам.
Си. - Не.
Виж, знам, че сме уморени и стресирани
и ни се струпа много,
но не съм дошла в рок-студио,
за да търся сигурност,
а мисля, че ти също.
Губим си душите тука,
а ако ти-душата на студиото
не можеш да излезеш в полунощ,
значи сме обречени.
Хайде. Направи го.
Впусни се в приключението.
Добре. - Да?
Участвам. - Да.
Да. - Бременното момиче и татенцето.
Какъв отбор. - Да го направим.
Няма да разберат откъде им е дошло.
Добре.
Даниел, може ли
да сложиш малко на челото?
Малко блести.
Само за минутка.
Изглежда добре.
Здрасти тате. - Здрасти. Как е?
Всичко е наред.
Има филмов маратон по телевизията
и няма да ми е скучно.
Добре.
Аз съм тук,
ако нещо те е страх.
Просто ми звънни.
Много мило, но съм добре.
Добре. Какво беше това?
Кое? - Това.
Чух нещо. Гласове.
Сигурно телевизорът.
Звучеше като хора.
Татко, говориш като мама.
Нали обещах да не идва никой
и го спазвам.
Добре. - Добре.
Добре.
Обичам те.
И аз те...
обичам.
Уйлям!
Ей.
Привет.
Толкова бях горда с Джазмин днес.
Каза, че е било добре.
.
Знам, че не е мечта,
но все пак е работа при тази икономика.
Да.
Икономиката създава трудности
на мнозина.
На една приятелка синът и
точно е пулучил лиценз за недвижими имоти.
Супер.
Не ти трябва предишен опит.
Вече продаде къща.
Така ли?
Много добре. - Нали.
Явно пазарът съвсем се е обърнал.
Не знам дали,
но ако те интересува,
мога да ви свържа.
Няма нужда,
но благодаря, че мислиш за мен.
Кросби е доста зает, мамо.
Да, със собствен бизнес,
студиото.
Не казвам да го оставиш.
Това е мечтата ти, нали?
О, да.
Докато се раздвижат нещата.
Би било добре
да имаш нещо странично.
Да показвам къщи в обедната почивка
или нощем.
Нощно разглеждане. - Не, през уикендите.
Супер.
Страхотна идея.
Мисля, че прави 20 или 30 хиляди.
Може да помисли.
Не, мамо.
Какво? Нещо лошо ли казах?
Трябва да вдигна.
Здравей, Ханк.
Да, здравей. Тя ме излъга.
Руби ме излъга. Има купон.
Сега. В твоята къща.
По дяволите. - И е голям.
Голям е.
Носят кег. Кег с бира.
Внасят го в къщата.
А това не знам какво е.
Марихуана параферналия. - Не мога да кажа оттук.
Къде си? - На улицата.
Чакай.
Така е. Марихуана параферналия.
Влез...
Влез вътре и ги разкарай.
Какво правиш?
Нищо...
Не мога да вляза
Можеш!
Влез и кажи: "Разкарайте се веднага!"
Но тя ще реши, че не и вярвам.
И то е така.
Но сега сме в добри отношения.
Ханк, в къщата ми има бира и
ти трябва да я разкараш.
Каза ми: "Обичам те".
А тя не го казва често.
О, ето я.
О, успяхте.
О, да.
Боже! Не знам какво да правя.
Знам.
Никога не си знаел.
Прибирам се.
.
Момент.
Здравейте, госпожо Брейвърман.
Здравей.
.
Влизай. - Благодаря.
.
Да извикам ли Макс?
Не, не.
Може ли да говоря с Вас?
Разбира се.
Как дойде?
Ами...с колелото.
А добре. Вече е късно.
Да, съжалявам.
Няма проблем. Какво става?
Сигурно сте чули за мен и Адам.
Да, чух.
Макс... разстроен ли е?
Беше. Още е.
Разстроен е.
Пита защо харесвам Арън,
а не знам какво да му кажа.
Аз просто го харесвам.
Просто...
А Макс повтаря как скалата на
привличане е променлива
и някой ден ще го харесам за 5 или каквото там.
Аз... не знам.
Наистина съжалявам.
Никога...
няма да харесам Макс така.
Нормално е да се случва така .
Не исках да го нараня.
Знам, той ще
го преживее.
Добре.
Няма проблем.
Аз наистина...
Ей, Аспергър.
Тя какво прави тук?
Аз съм ти приятел.
Намина.
Намина като приятел.
Ние не сме приятели.
.
Амбър? - Ей.
Здрасти. - Помогни ми.
Съквартирантът ти ми каза къде си.
.
Добре ли си? - Да.
Дойдох да те отмъкна
за изненадващо парти.
О, не мога. Съжалявам.
Не мога да излизам вечер.
Дори не знаеш за какво става въпрос.
Имам тест
по икономика утре.
Добре, ясно, училище, училище.
Но чуй това.
Ще отидем в залата.
Ще слушаме страхотна банда.
Можем да отидем зад сцената,
да говорим с тях и да опитам да подпишем договор.
Това може да е големият ми пробив.
Ще е истинско приключение.
Звучи супер, но не мога.
Защо? - Защото имам тест,
тоест представил съм се зле.
И ми дават шанс утре.
Само за малко.
Знаеш, че няма да е за малко.
Напротив. - Амбър.
Какво?
Не. Не мога.
Но това е важно за мен,
защото може да е последният път...
А това е важно за мен.
Дрю, може да ни е
последният път да щуреем.
Как така? - Преди бебето.
Точно. Ще имаш бебе.
На път си да останеш без работа.
Знаеш ли колко пари трябват да отгледаш дете?
Мама също няма, а някой
трябва да ги изкара,
и това се опитвам да правя.
.
Руби.
Татко? - Здрасти.
Аз съм бащата на Руби.
Аз съм бащата. Което значи- вън!
Веднага! Тръгвайте!
Вън! Веднага!
Хайде, хайде, дечица.
Изчезвай! - Чао.
Остави това.
.
Какво правиш?
Казах ти, че с Амбър ще ходим в клуба
да прослушаме една банда.
Да, знам, питам за тревата.
Днес е вторник.
А, ново правило за вторника, така ли?
Без мотор, да започна нова кариера.
А сега и... - Започва се.
Ето ти го.
Не го искам. - Вземи го.
Не. - Патрул по марихуаната.
Какво ти става?
Ей!
Скъпа, отиде и издрънка на мама,
че имам финансови проблеми.
Сещаш ли се колко мъжествен се чувствам?
О, моля те. Започнах тъпа работа.
Няма нужда да си гений, за да се сетиш.
И НИЕ имаме проблеми.
Да, да - Ние- аз и ти.
Да бе, да. - Не само ти.
Знам, че не съм само аз.
Разочаровам 4 човека-
Теб, Аида, Джабар, мен.
Не ви осигурявам.
И сме заедно в това.
Защо не го разбираш?
Знаеш ли какво ще направим?
Ще послушаме майка ти.
Ще сме съпрузи в недвижимите имоти.
О, я стига.
Да си разлепим снимките по пейките.
Супер.
Аз това правя.
Така осигурявам семейството си.
Интересни приятелчета беше поканила.
Няколко чудаци.
Гимназисти.
Ами не знам как дойдоха.
Бях поканила само няколко.
Само четирима.
И изведнъж... Незнам.
Така става по тези партита.
Нали? - Да, да.
Значи разбираш.
Мама въобще не би разбрала
и щеше да ми крещи и...
Еми да...
Нали няма да и кажеш?
Тя вече знае.
Шегуваш ли се? Вече си и казал?
А ти какво очакваш?
Не, не, - Просто почисти.
Обади и се и и кажи,
че не е нищо сериозно,
че са само двама-трима.
Как така? Разбира се, че е сериозно.
Това е... огледай се!
В банята има буре бира.
Защо ми се ядосваш?
Защото ме излъга. - Казах ти...
Излъга ме! Аз ти повярвах.
И после ми каза, че ме обичаш,
което явно е било, за да ме манипулираш
и успя.
Лягам си.
Не, няма да си лягаш.
Трябва да изчистим това. Руби!
-О, да.
И е вярно, че казах, че те обичам
само да те заблудя, защото не е така.
Изобщо.
Мразя те.
Сериозно?
Ей. - Слава Богу.
Извинявай, че закъснях.
Няма проблем. Просто...
Малко ми е неловко да съм бременна тук.
Защо? - Как защо?
Изглеждаш сладурско. - Не е вярно.
Ще има куп ухажори.
Това е модерен клуб.
Неловко е.
Къде съм тръгнала по клубове.
Не става въпрос за това.
Влизаме.
Вдигни ръце.
- Не обискирахте никой друг.
Какво... Защо ме опипваш?
Обама ли е вътре?
Какво е това? - Трева.
Имам глаукома и това ми е лекарство.
Трябва да гледам шоуто.
Не можеш да я внесеш.
Кросби, трева ли носиш?
В Сан Франциско сме.
Не мога ли да си нося малко трева?
Добре, виж, ако искаш да влезеш в клуба,
изхвърли това и ще те пусна.
Баща съм на две деца.
Имам ипотека, откачена тъща
и това е моята нощ да вляза,
да изпуша малко от това в тоалетната
и да разпусна.
Айде да ме пуснеш да го направя.
Просто ще вляза.
Проблем ли ми създаваш?
Дали ще създавам?
Не няма. Просто ме пусни.
Не. - О, аз ли съм проблема?
Ей, чичко.
Чиче, движи се!
Добре. - Кросби...
Защо не ме пуснеш, а?
Спокойно. - Движение!
Саундгардън се разпаднаха. Няма да свирят.
И Уан дайрекшън няма да свирят,
объркал си опашката.
Чуй ме... - Кросби.
Я върви на...
Кросби, нещо не е наред. - Какво?
Може би бебето излиза.
Трябва да тръгвам.
Заведи ме в болницата веднага!
Късметлии сте, момчета.
Хайде.Хайде. - Загубеняк.
Кросби! - Ти си нещастник!
Спаси те една бременна, пич.
Кросби! -Щастливият ми ден.
Кросби, тръгвай! - Чу ли, пич!
Добре ли си? Да те нося ли?
Стигнахме, ето.
.
Ще извикам някой, нали.
Много боли. - Ей сега.
Извинете. Извинете.
Има бременна тук.
Какво става?
Силна болка или контракция.
Добре, да ви прегледаме.
Май идва друга.
Да се обадя ли на майка ти?
Не, недей.
Тя е в Напа.
Няма какво да направи от там.
Добре. А Дрю?
Да му се обадя?
Не, не го стряскай.
Добре.
Всико е наред. - Тук съм.
Ще остана... Къде искаш да съм?
Кросби! - Добре де, добре.
Ще ви заведа в стаята.
Ханк.
Здрасти. Тръгнаха си.
Всички деца тръгнаха. Изгоних ги
и изчистих навсякъде,
така че няма за какво да се тревожиш.
Благодаря. Къде е Руби?
Спи.
И ме мрази.
Не есмешно. Не се шегувам.
Каза го буквално. С тези думи.
Каза: "Мразя те, татко."
Сигурна съм, че не го е мислила.
Напротив.
Звучеше сериозна.
Всъщност, мисли го.
Щастлива ли си? Не разбирам.
Да не би заради Аспергър да не
схващам... - Не, не.
Бясна съм, но на Руби.
За пръв път усещам,
че не съм сама и
ми е приятно.
Да.
Какво ще правим сега?
Ще я накажем ли?
Да, да.
Ще я изправим до стената.
Да. - Три седмици.
Три седмици. - Минимум.
Може да го обсъдим на питие.
Децата донесли ли са нещо хубаво?
Всъщност бутилка бренди.
.
Блекбери бренди. Помниш ли?
О, да. - Махни му капачката.
Май ще се отрежа.
О, да.
Като в гимназията.
Да ти кажа, като
ми каза "Мразя те",
дори и да не е било на сериозно,
заболя ме.
Да.
Знам.
До сутринта ще е забравила.
Трудно е.
Знам.
Не мислех, че ще е толкова трудно.
Да.
Контракциите са начесто
и няма за какво да се тревожите.
Как си. - По-добре.
Добре.
Още малко изследвания,
и скоро може да тръгвате.
Супер. - Благодаря.
Олекна ми. - Да, благодаря.
Почти се уплаших в колата.
Съжалявам.
Извлякох те...
посред нощ и после съсипах вечерта.
А? Не, не, не.
Виж как свърши.
Шегуваш ли се? Няма за какво да съжаляваш.
Единствения,
който провали нещо е оня тъпанар, който
ми открадна тревата.
Нали?
Кросби. - Сега съм почти без пари.
Не мога да спонсорирам бодигардове.
Ще ти намеря много трева.
Просто, провалих шанса ни
да подпишем с бандата.
Ще се оправим ли?
Първо, не си ти длъжна
да спасяваш студиото.
Това е за нас с Адам,
така че, не си го вменявай.
А имай предвид, че може и да не може
да бъде спасено.
Не, не го казвай.
Кросби, моля те.
Не се отказвай още.
Знам, че още има надежда.
Ние обичаме Лънчеонет.
Знам.
Знам, но...
реалностите са такива,
и ти скоро ще го разбереш,
че си отговорен за хора
и те разчитат на теб, и трябва да ги подкрепяш.
Кросби.
Нищо не обещавам и ако се налага,
ще потъна с кораба.
Не се предавай. Моля те.
Та това е Лънчеонет.
Нашата мечта.
Не се отказвай точно сега.
Сигурна съм, че още има надежда.
Здравей, Дилън.
Мислих, и няма логика
да харесваш Арън.
Ние двамата имаме повече общи интереси,
аз съм по-висок,
и единствената причина, според мен,
да предпочетеш него, е че
не съм изяснил добре чувствата си.
Не, това... - И затова
ти направих този страхотен и романтичен подарък.
Боже!
Страхотно е.
Както виждаш, включил съм
коне, защото от тази рисунка знам,
че ги харесваш. - Да.
А това са твои снимки.
Някои са спонтанни, на други позираш,
но са най-добрите ми.
Дилън, толкова е романтично.
Това е страхотно романтичен подарък,
виждаш колко те харесвам,
и искам да си ми гадже.
Ами, това е...
Много страховито. - Да.
Не ме интересува вашето мнение.
Харесва ли ти? - Не мога да го приема, Макс.
Не мога. - Напротив, можеш.
Ако искаш, мога да ти се обясня и с думи.
Не, няма нужда. - Страшно искам да го чуя.
Не, няма нужда. - Моля те, давай.
Харесва ми как ми говориш
и как мирише косата ти. - Добре.
Макс, моля те, спри.
Имаш и невероятни сини очи.
Макс, моля те... - От интернет разбрах да ти
направя комплимент за очите и усмивката.
Макс, моля те, спри.
Няма логика! - Не е това, Макс.
Може ли да спреш? Моля.
Не, няма да спра. - Моля...
Няма логика
да го харесваш повече от мен.
Макс. - Особено с това.
Освен това вкарах интересите ни
в един сайт в интернет,
и той ми каза, че... - Не, това...
Макс, би ли дошъл в офиса ми, моля?
Не, няма да дойда.
Трябва да поговорим. - Обяда не е свършил,
а аз оше не съм се обяснил на Дилън.
Макс, аз не те... не мога да ти отвърна.
Разбра ли? - Защо?
Не знам как да го обясня.
Тогава какво? - Не знам, Макс.
Не разбирам.
Макс, никога няма да те обичам.
Просто ме остави на мира!
Макс!
Какво ти става, бе?
Сериозно ли?
Макс, скъпи.
Не ми го причинявай, моля.
Може ли да поговорим?
Не искам да говоря за това.
Знам, че не искаш.
Може ли само да ме изслушаш?
Знам, че си засрамен, знам че боли,
Съвсем нормално е.
Но искам да ти кажа,
че...
Аз съм невероятно горда.
Това, което направи иска голяма смелост,
а колажът ти е невероятно красив.
Абсолютна красота.
Приятелката и каза, че е страховит.
Не е вярно.
Изабщо не е така, скъпи.
Ти показа чувствата си,
а малко хора го правят.
Показа всичко, което чувстваш,
а аз нямах идея, че се чувстваш
така.
Скъпи, чуй ме.
Знам, че сега ти е гадно
и си ядосан,
защото Дилън не отвръща
на чувствата ти, но...
Казвам ти,
със сигурност скоро
ще изпиташ тези чувства отново
и то с истинското момиче,
а знаеш ли как ще я познаеш?
Истинското момиче ще изпитва същото към теб.
Обещавам ти.
За това не се разстройвай,
не унивай, защото
това беше невероятно.
Не се чувствам така.
Знам.
Привет. - Здрасти.
Може ли за минутка?
Знам, че си зает. - Няма проблем.
Добре.
Какво става?
Толкова съм потна.
Ти си много бременна.
Звучи драматично,
но снощи трябваше да отида в болницата.
Добре ли си? - Да.
А бебето? - Да.
Просто някаква болка,
оказа се нищо, но
се изплаших и...
Исках да ти се обадя
веднага,
но...
Не исках да те стресирам,
ти беше притеснен за училище,
и не исках да те товаря още.
Не, веж, ако отиваш в болница, трябва да ми се обадиш.
А и не искам да имаме
финансови недоразумения.
Да.
Аз трябва да го измисля.
Не ти.
Е и аз се опитвам. - Така ли?
Да. - С икономиката?
Добре де.
Няма много магия в нея.
Икономиката е смътно забавна.
Не е ужасна. - Смътно забавна?
Да. - Добро понятие,
да базираш живота си на него.
Разбираш ме.
Не,
и не искам да си губиш времето,
с нещо, което не харесваш.
Няма. - Сериозна съм.
И аз.
Обещавам.
Добре.
Благодаря.
Здрасти. - Здравей.
Ето я послушната ни тийнерджърка.
Дано да се справиш по-добре от мен.
До утре, Руби.
Дръж се добре с баща си.
Нали? - Добре.
Късмет. - Да.
Бъди силен. - Ще бъда.
Чао. - Добре.
Чао, чао.
Какво? - Нищо.
Учуден съм, че още не си затръшнала
вратата на стаята си.
Ами не мога да гледам телевизия,
или да говоря по телефона...
Ще трябва да ме забавляваш.
Не ти трябват тези работи.
Ще измислим нещо.
Каквото искаш.
Искаш ли...
пъзел?
Да редим пъзел?
Ами... - Не?
Не съм на десет.
Да, знам.
Карти. Да играем на карти?
Добре. На какво?
Каквото искаш. Аз знам покер.
Ти знаеш ли? - Не.
Да те науча ли? - Добре.
Добре. - Да.
Ще се науча на покер.
Всяко дете трябва да знае покер.
Добре. Ще ти покажа.
Тексаски покер. - Добре.
Не казвай на майка си.
Кажи и, че сме редили пъзел.
Добре.
Така, значи тексаски покер.
Ето ти чипове.
Това са ти парите.
Ще ти дам 10 от тези.
Всяко е долар, и аз взимам 10,
а като ги свършиш, дължиш ми 10 долара.
Не, няма...
Няма да ме биеш.
Взехте ми привилегиите,
не може да ми вземеш и парите.
Все пак са моите пари, нали?
Така че, по моя начин. - Добре.
Всеки получава две карти. - Добре.
Тези май не са добри. Може ли още?
Не, не може така на покер.
Лицето ти трябва да е безизразно.
Не показваш емоция.
Добре.
Значи ти си много добър тогава.
Смешно.
Беше шега, нали?
.
Ей. - Ей.
Ще се върна от работа към 4.
И може да заведем децата на сладолед.
Да. - Добре.
Неприятно ми е, че трябва да правиш това.
На мен не.
Правя каквото трябва за семейството.
Да, де, но...
Ти трябва да го правиш,
не че искаш да го правиш.
Провалих се.
Защо скъпи?
Защото...
Така се чувствам.
Поехме риск с Лънчеонет,
глупаво следвахме мечтата си,
а трябваше да заложа на сигурно,
и да го продам,
когато имах шанс
и да се погрижа за всички и...
Съжалявам, наистина.
Залъка се оказа голям.
Недей,
защото не е глупава мечта
и щом мога да помогна.
Няма проблем. - Е да.
Да.
Но и ти имаш мечти.
Искаш да отвориш студио.
Не искаш да подреждаш папки цял ден.
Не и не е завинаги.
И на нашата улица ще изгрее слънце.
Всичко е наред.
Обичам те.
И вярвам в теб.
Дай ми целувчица.
.
Превод: zveti