Досега...
Махам се от тук , когато му дойде времето.
- Къде е вкъщи? - Вирджиния.
Имахме стени.
Трябва да се сбогуваш.
Нека ти помогна.
Излъгах! Не съм учен,
не знам как да спра всичко това.
Един от твойте за един от мойте. –Добре.
Сега разбирам.
Ние гледаме към това, не което може да бъде видяно,
а към това, което не може.
Това,което може да се види е временно...
но това,което не може е вечно.
Това, което знаем, е че земната ни къща е разрушена,
но имаме подслон от Бог,
къща, която не е направена от ръце,
която е вечна в небесата.
Тя щеше да дойде с мен.
Колко далече?
Извън Ричмънд, Вирджиния
Беше сигурно.
Има стени, къщи, 20 души
Бет искаше да отиде с него.
Тя искаше да го заведе там.
Пътят е дълъг, но ако нещата се получат,
това ще е последния дълъг път, който ще направим.
И какво ако вече го няма ?
Тогава продължаваме.
Ще си намерим ново място.
Вече е по-добре.
Колко е далече от тук ?
Осем километра.
Ей, Керъл.
Тук съм.
Почти стигнахме, просто исках да проверя връзката.
Всички чакаме.
Изминахме 500 мили.
Може би това ще е лесната част.
Трябва да се настроим, че ще минем.
Дай ни 20 минути да проверим.
Ако не чуем нищо от теб скоро, ще тръгнем да търсим.
Разбрано.
Исках да ти кажа нещо.
Какво?
Размяната.
Беше правилното нещо.
Проработи. Наистина проработи,
но нещо друго се случи след това.
Получи се по начина, по който трябваше.
Начина, по който винаги става.
Никога не съм искал да убия някой преди това.
А аз го исках.
Но просто го направих така, че
не виждах нищо друго, освен това, което исках.
Не го приемах.
Да приемаш какво?
Какво става, какво се случва.
Баща ми винаги казваше на мен и на Саша,
че е наш дълг, като граждани на света,
да се интересуваме от новините.
Когато бях малък и седях в колата му,
постоянно чувах всякакви истории по радиото.
Нещо е станало на 1000 мили от нас
или по-надолу в улицата.
Някакво насилие, което дори не можех да проумея.
Но той никога не смени канала.
Не изключи радиото.
Просто продължаваше да слуша.
За да го приеме.
Отваряйте си очите.
Баща ми винаги казваше това
плащаме висока цена за живеене.
Загубих баща си в Атланта.
Мисля, че би харесал твоя.
Все още имам майка и двама братя близнаци.
Надявам се.
Аз също.
Още две мили.
Добре.
Нека да отбием в гората, ще продължим пеша.
Да стоим далеч от пътя.
Не е нужно.
За всеки случай.
Тук е добре.
Покрай дърветата, просто ще изглежда като част от купчината.
Насам.
Твоите хора ли направиха това?
Искаха. Сигурно те са го направили.
А!
Добре ли си?
Да,да.
Имат ли наблюдатели? Снайперисти?
Направихме високо място върху един камион,
понякога са там, отпред.
Не и днес.
Чу ли това?
Почакай.
Ноа, почакай.
Ноа!
Хайде. Всичко е наред.
Сега ще бъдеш с нас.
Аз ще се заема.
Съжалявам Ноа.
Наистина.
Нека видим дали има нещо, което да използваме и да се връщаме.
После какво?
Видяха ни.
Може да направим бързо почистване.
Оставам с него.
Каръл,чуваш ли?
Тук сме.
Направихме го.
Няма го.
Чиста риза.
Ще го измислим. –Разбира се.
Има няколко торби за боклук в гаража.
Не мислеше, че щеше да има нещо тук, нали?
А ти?
След станалото,
точно след случката с Бет в болницата,
видях тази жена Доун.
Тя не искаше да го направи. Знаех го. Видях го.
Но исках да я убия.
Помня, че просто го исках, без значение как,
по един или друг начин.
Без значение дали беше заради Бет или не.
Не знам дали мислех, дали щеше да има нещо тук...
Но Бет искаше това.
Тя искаше да го заведе вкъщи.
Това е заради нея.
Но би могло да бъде и за нас.
Исках да умра, заради това, което загубих.
Заради човека, когото изгубих.
Набутах се в тълпата на онези неща,
опитвайки се да...
Да си го изкарам на тях,
докато те не ме завзеха.
Оставях ги пред мен, за да не виждам нищо друго.
Но просто продължавах да го правя.
И после, по-късно,
бях там при Джудит, когато тя имаше нужда от мен.
Спасих я.
Върнах я на баща й.
Това нямаше да се случи, ако просто се бях отказал...
Ако не бях избрал да живея...
Ноа.
Това не е края.
Хм?
Ето така.
Точно така.
Хей, трябва да...
Ноа.
Мислех си за онзи мъж в контейнера,
онзи в Терминус.
Как ни спрях...
След затвора,
по пътя, пак се събрах с Маги.
Нещата вървяха добре.
Вашингтон пропадна...
Загубихме... Загубихме Бет,
точно когато разбрахме, че е жива...
Не бях те настигнал още.
Ако това беше сега,
не бих искал да бяхме спирали.
Трябваше да бягаме.
И щях да убия тази жена.
Правилно или грешно.
Трябва да спрем.
Не може да сме навън твърде дълго.
Хей,хей.
Това е моята къща.
Няма нужда да ходиш там.
Напротив.
Дай да видя.
Аз съм пръв.
Опитах да се върна по-скоро.
Опитах.
Но направих това,което ти ми каза.
Добре си, просто се дръж. Ще ги доведа.
Ще ги... Ще ги доведа.
Най-малко 68 жители на републиката
трябваше да са умряли в четири смъртоносни атаки
покрай бреговата линия.
Групата продължава своята атака на случайно насилие,
прекосяващо провинцията безпрепятствено,
когато армията беше безоръжена.
Опитах се да ти кажа.
Опитах се да ти кажа, човече.
Щеше да си ти.
Ти си човекът, който спасява бебета.
Мислиш ли, че Гарет би бил способен да Ви следва,
ако искахте щяхте просто да ми теглите един куршум в мозъка?
Да ме намушкаш, както сестра ти го направи?
Не ставай!
Ако не им бях казал, че сте там,
може би Гарет нямаше да тръгне след теб.
Може би те нямаше да са мъртви.
Може би Боб нямаше да е мъртъв.
Може би щеше да е жив, може би всичко това
щеше да промени нещата с Бет.
Ефектът на доминото.
Може би не.
Може би не трябваше да си ухапан в момента.
Човече, това са глупости.
Ухапаха ме на стъпалото.
Стана така, както трябваше,
както винаги трябва да стане.
Точно като сега.
...След тероризирането на селото през нощта,
извършиха отмъстителни атаки,
включващи посичане на невинни с мачете,
а в някои случаи и тяхното запалване.
Ако просто беше го направил,
ако не беше лъгал като страхливец,
може би нещата щяха да са различни.
Може би сметките щяха да са уредени.
Сметката трябва да се уреди.
Трябва да си заслужиш запасите.
Каза ми да направя каквото трябва, за да заслужа запасите Ви.
Това каза.
Хм?
Помниш ли?
Сега е по-добре, Тайрийз.
Така е.
Така е по-добре.
Не е по-добре така.
Знаеш дяволски добре какво...
Можем да сложим някои гаражни врати заедно при пролуката.
Паркирай колата срещу тях, докато не успеем да пробием нагоре.
Може да проработи.
Това място е заобиколено от гора.
Няма полезрение.
Който и да е, каквото и да е, може да е точно отгоре ни без дори да разберем.
Вероятно това се е случило.
Това се случи с нас.
Можем да започнем свалянето на дърветата.
Използваме ги, за да построим моста отново.
Виж.
Няма значение.
Какво?
Ти каза,че си се чудил дали има значение ако я убиеш или не.
Няма значение, че е трябвало да го направиш
или аз, или Дарил.
Няма значение.
Вашингтон.
Юджийн излъга за лека,
но си е мислел за Вашингтон с причина.
Но той излъга.
Излъга за лека, но пресметна
и осъзна,че Вашингтон е мястото, където ще имат шанс.
Близо сме.
Ами, ако там има хора? А?
Какво ако има някъде място където да сме защитени?
Ние сме на 100 мили.
Възможно е.
Има шанс.
Вместо просто да бъдем навън.
Вместо просто да оцеляваме.
Защото в момента точно това изглежда,че правим.
Не искаш ли още един ден заедно с шанс?
Трябва да отидем.
На 100 мили е.
Трябва да отидем във Вашингтон.
Рик!
Помощ,Рик! Глен!Мишон!
Помощ!
Ноа,дръж се!
Хванах го.
Добре ли си?
Това е Тайриис! Къде?
В моята къща. Беше ухапан.
♪Всеки човек има право ♪
♪ Да живее ♪
♪ Любовта е всичко, което имаме ♪
♪Да дадем♪
♪Заедно се преборваме...♪
♪...за нашето оцеляване♪
♪ И заедно се борим просто да останем живи...♪
♪ Борещият се трябва да продължи ♪
♪ Борещият няма време за губене ♪
♪ Аз съм борещ се ♪
♪ И трябва да продължа напред. ♪
Всичко е наред Тайриис.
Трябва да го знаеш сега.
Това е добре , че не сте искали да бъде част от него вече, тaй
Не е нужно да бъде част от него .
Виждаш ли, това ти е проблема.
Какъв ми е проблема?
Не искаше да си част от това, но да бъдеш вече е задължително.
Това е, каквото е.
Отвори си очите.
Не си длъжен да го правиш. Не и ако не искаш.
Не си длъжен. Така е по-добре.
Каза ми да го задържа.
Нямаше си идея за какво говореше, нали?
Нали?
Очите ти бяха отворени, но не искаше да гледаш.
Въпреки, че аз направих го виждате .
Аз ти показах .
Приспособи ли се?
Промени ли се?
Не.
Това ли ще седи там пред една жена
която е убила някой, когото си обичал...
и ще и простиш.
Това че всичко, което съществува.
Това е всичко, което съществува .
Това е то.
Не знаех на кого говоря.
Казах, че щях да направя това, което трябваше, за да го запазя,
но не те познавах.
Но аз знам--
Знам кой съм.
Знам какво стана и какво става в момента.
Знам.
Не ми показа глупост.
Ти, ти си мъртъв.
Всичко, което беше
е мъртво.
и е--
Това не е краят.
Забравих я, защото...
Това не е краят.
Това-- Това не е краят.
Не се обърнах назад.
Продължавах да слушам новините,
така че, не можах да помогна!
Няма да се предам.
Чу ли ме?
Няма да се предам!
Хората ме харесват--
хората ме харесват,те живеят.
И никой няма да умира днес.
Трябва да платиш сметката.
- Задръж го! - Държа го! Тръгвай!
Един удар, чисто! Тръгвай!
Натисни го!
Да тръгваме! Да тръгваме!
- Да тръгваме! - Отзад.
Трябва да скъсаме веригата.
Да вървим .
- Ние можем да използваме бухалката . - Хванах го .
Можеш ли да го задържиш ?
Да.
Пригответе се !
Едно , две, три , сега !
Човече,ако вярваш в това
тогава определено ще бъдете ти и детето.
- НЕ-- - Остави го .
Хванах го . Останете с нас , сега . Останете с нас .
Трябва да платиш сметката!
Хванах те . Кротко сега , кротко .
Добре, едно , две, три .
Какво ? Чакай, чакай , чакай, чакай !
- Хайде ! - Хайде .
Отворете ги !
Хайде , човече . Отвори си очите . Отвори си очите !
♪ Заедно ние се борим ♪
- ♪ Чрез нашата воля да оцелее ... ♪ - Стана по начина, по който трябваше,
по начинът по който винаги става.
♪ И заедно се борим ♪
♪ само за да останеме живи ... ♪
Трябва да го задържиш, човече. Задръж го!
- Краката му ! Вземи краката му . - Две, три ...
Да вървим !
♪ Борещ се мъж, няма време за губене ♪
♪ Аз съм борещ се човек ♪
♪ Трябва да продължа напред ♪
♪ Аз съм борещ се човек ♪
♪ Трябва да продължа напред. ♪
Хайде , да го даде на мен .
- Доведете го вътре. - Хванах го .
- Дръжте го нагоре . - Ти си добре . Ти си наред.
Каръл, в колата сме.
Трябва да обгорим ръката и да я подвием.
Отведи Саша и Карл от тук.
Не е нужно да виждат това.
Хайде , хайде, хайде, хайде.
Хайде, хайде!
Имаше тревожещи репорти на канибализъм,
които са разрушили лагерите на бежанците,
заедно с транспортния път на републиката.
И въпреки победите на отделните сили,
има също притеснителни отчети на
разрастваща се бруталност.
Това включва разрушение на градове,
изгаряне на местни затвори,
прицелване към граждани и дори скоро разпространеното
осакатяване на деца и млади майки.
И това изглежда само като началото
на техния терор и непрестанна война срещу...
Изключи го.
Сигурен ли си?
Всичко е наред, Тайрийз.
Трябва да знаеш това.
Не просто е добре.
А по-добре.
Гледаме към това, не което може да бъде видяно,
а към това, което не може.
Защото това, което може да бъде видяно е временно,
а онова, което не може - вечно.
Знаем, че земната къща,
в която живеем е разрушена,
но имаме подслон от Бог.
Къща, която не е направена с ръце,
а вечна, в небесата.
В небесата.
Sync & корекции от honeybunny www.addic7ed.com