Имаше две момичета. Лиза Нюбъри, на 19,
e била детегледачка на 12-годишната си братовчедка, Пипа.
Родителите на Пипа били отишли на вечерна сватба на приятели.
Когато са се върнали на следващия ден, двете момичета са били изчезнали.
12-годишната Пипа беше намерена три дни по-късно.
Лиза... официално все още се води изчезнала.
Главният ни заподозран се казваше Лий Ашуърт,
но той имаше солидно алиби.
Лий ми е съпруг.
Трябва да сте абсолютно уверени във вината на подсъдимия.
Трябва да се основавате на фактите.
Трябва да оставите настрани всякакви емоции
и да подходите хладнокръвно, анализирайки доказателствата.
Казват, че може да съм убиец.
Казваш, че медальонът на Пипа, е принадлежал на Клеър?
Ти си го взела? През цялото време е бил у теб?
Имаме присъда. Съдебните заседатели се връщат.
Стигнахте ли до заключение относно подсъдимия?
-Да. -С пълно съгласие или с мнозинство?
С мнозинство.
Да помоля подсъдимият да се изправи?
Какво решихте за подсъдимия, Джоузеф Майкъл Милър,
Виновен или Невинен?
Невинен.
Г-н Милър, бяхте признат за невинен.
Свободен сте да напуснете залата.
Благодаря, милейди.
Съдебни заседатели,
Благодарим ви за внимателното разглеждане на фактите
и за произнасянето на присъдата.
Вие изпълнихте задълженията си почтено.
Това беше...
Това беше изключително трудно и изтощително дело
и, заради това, съдът ви освобождава
от бъдещи такива задължения.
Благодаря.
-Добре ли си? -Клеър Рипли - арестувана сте
по подозрение в убийствата на Пипа Гелеспи и Лиза Нюбъри.
Можете да запазите мълчание, но може да си навредите, ако не говорите на разпита
на което по-късно ще се разчита в съда. Казаното може и ще се използва срещу вас.
Разбрахте ли? Добре, да вървим.
-Това ли е правосъдието? -Не.
Отивай при семейството си.
Искам да го убия, Ел.
Знам.
Аз също.
Ела с мен. Хайде.
Какво е необходимо да се унищожи живота ни завинаги? 12 човека.
12 прости, глупави, лесно поддаващи се и трудно мислещи задници!
-Алек, толкова съжалявам! -Арестувах тази жена в 2,32 следобед.
Тя осъзнава, че е заподозряна. Отведете я в участъка.
Обадих се за полицейска охрана. Знаят за нея. Ще остана с теб.
-Не, не. Трябва ми Милър. -Да. Разбира се.
Клеър просто ми връчи този медальон. Вие двете трябва да си поговорите за това.
-Има ли ограничения къде може да отиде? -Вече не.
Как можем да го вкараме обратно в съда?
Той уби Дани, а се измъкна, като се подигра със системата.
Не можете да обжалвате, щом като вече е бил оправдан,
освен ако не се появи ново необоримо доказателство.
-Не ми се вярва. -Ами, така се получи.
-Нашият живот е захвърлен в ада, а виновникът е на свобода. -Марк, съжалявам.
-Къде мислиш, че ще отиде татко? -Не се притеснявай. Ти ще си в безопасност.
Един от полицаите ще ни откара при Люси,
-в случай, че отиде вкъщи. -Има ли ключове от къщата?
Не. Смених ключалката преди месец. Ще преживеем това, нали?
Всичко ще е наред, мамо.
Как ли го приема семейството?
Може би трябваше да се запиташ това преди да поемеш случая.
-О, не бъди наранената губеща. -Тогава, не бъди злобната победителка.
Обучих те много по-добре отколкото това.
На толкова други хора можеш да помогнеш, но ти избра дело за убийство на дете.
Всичко, което някога съм искала беше да ми докажеш, че греша
-да покажеш на света колко си брилянтна- -Не!
Искаш мини копие на себе си. Знаеш ли каква е разликата между нас?
Аз не виждам благородството в тази работа.
Виждам непочтена, извратена игра,
пълна с хора, оправдаващи цинизма си с висшето си призвание.
Това е уличен бой в перуки, това е всичко.
Има победи, които ти помагат да заспиш вечер,
има и други, които те държат буден.
Бих се запасила с приспивателни.
Така. Милър, чуй ме.
Този гняв, който чувстваш, тази ярост -
е точно същият, с който се събуждах всеки ден през последните 2 години.
Да не си посмял да ми кажеш да го зарежа!
О, Господи, не. Искам да го запазиш!
Искам да гори силно в теб. Сега искам някой гневен, също като мен,
защото днес трябва да приключим с Клеър и Лий Ашуърт.
-След това, което се случи, мислиш, че ще дойда с теб? -Точно така.
Не можеш да промениш това, но можеш да се увериш, че друг убиец ще затъне.
Тази ярост е гориво. Направи нещо с нея.
Медальонът е средството, с което да ги накараме да си признаят.
Ще подходим безмилостно, ще изработим присъдата на двама много заслужили хора!
-Да? -Клеър е в ареста.
Вярваме,че тя има доказателство, свързано със смъртта на Лиза и Пипа.
-Какво доказателство? -Не мога да ти кажа. Точно отивам натам.
Тя се отказа от адвокат. Дойде при мен и
каза, че иска да ни каже истината.
Не сте се скарали, нали?
"Просто ми направи услуга. Не напускай района."
Сигурен съм, че ще искам да говоря с теб много скоро.
Готова ли си?
-Бил е Джо. -Не!
Господи!
Време е да спрем да си играем игрички.
Нуждая се от помощта ти.
Не.
Оправдаха ме!
Трябва да ми помогнеш да се върна вкъщи.
Кажи ми как се сдоби с медальона на Пипа Гилеспи, Клеър.
-Арестувахте ли вече Лий? -Това ли беше целта ти?
Донесе ни медальона, за да предадеш съобщение на Лий?
Защо си казал на съпруга ми, че съм била бременна,
че съм направила аборт, след като ти го казах поверително?
-Това е злоупотреба с доверие. -Искаш да говорим за доверие?
Как така сем. Гилеспи ти се довериха да караш дъщеря им до училище?
Какво правеше по време на тези пътувания?Започна да я подготвяш за Лий?
Защо ме принуди да правя секс с теб, Алек?
Никога не сме правили секс, Клеър.
Защо ме държеше против волята ми?
-Има ли нещо вярно в това? -Разбира се, че няма, по дяволите!
Ти ме помоли да ти помогна, защото се страхуваше, че
съпругът ти ще тръгне след теб. -Нарани ме физически, Алек!
Ти беше разстроен, защото жена ти духаше на друг мъж,
но не трябваше да ме принуждаваш да правя секс с теб!
-Спри записа. -Не го пипай, Милър!
-Трябва да проверя тези твърдения. -Сядай, Милър!
Искаш да продължиш с тези твърдения! Ами давай!
Ще прекъснем сега. Може да докладваш за тези обвинения. Ще ме арестуват.
Това искаш? Можем да го направим. Само кажи.
Не си тук заради това, нали?
Тук си заради Лий.
Така, какво си помисли?
Ще доведем Лий. Той ще се уплаши, виждайки това.
И тогава, вместо да те предаде...
...ти ще разчиташ на него, осъзнавайки, че той трябва да остане до теб,
-заради това, което знаеш. -Не знам нищо!
-Не знам. -Знаеш какво се е случило с Лиза Нюбъри и Пипа Гилеспи.
Грешите.
Не мисля така, не и когато гледам в очите ти.
-Не се страхувам от теб, Алек. -О, а трябва.
Защо имаш в телефона си номера на офиса на Рики Гилеспи?
О, обадихте му се, нали? Трябваше да надникнеш в телефона ми?
Благодаря ти за това, приятелко!
Защо би звъняла на бащата на Пипа?
Рики ли ти изпрати зюмбюла?
О, той е бил!
Защо на стената в офиса на Рики има картина със зюмбюли?
Има ли?
-Какво се случи онази нощ, Клеър? -Не знам.
-Шегуваш се! -Шшт, шшт!
Не може да остане тук!
Каза, че това е единственото място, където може да отиде.
Не. Имах предвид, че не може да се върне в града.
-И аз му казах същото. -А защо ми се обади?
Защото трябва да кажа на някой какво смятам да направя.
Как мислиш ще преживеем това?
Знам какво трябва да направим. Само не знам как да стане.
Какво имаш предвид?
Системата няма да ни даде правосъдие, така че ние трябва да се погрижим сами.
-Ще я пречупя там вътре. -Чуй се само. Прекалено си наранен!
Аз?! Не си се видяла ти!
Ще направя каквото е нужно, за да вкарам тези двамата в затвора.
-Спри да си губиш времето. -Нещо не ми дава покой.
Какво?
О, перфектно. Стой там. ОК.
Трябва ми някой да отиде до Лий и Клеър и да вземе снимката.
Говори с Тес. Аз трябва да свърша нещо.
-Хайде! Къде е? -Къде е какво, Лий?
Преди да ти се обадя, пратих някой да те следи.
Арестувам те във връзка с убийствата на Пипа Гилеспи и Лиза Нюбъри.
Пол?
Марк...
Пол!
ПОЛ!
Не! Помощ! Помощ!
Да, разбира се, че се радвам. Просто искам да се прибера вкъщи.
Да, трябва да тръгвам.
Купих джин. -Махай се.
Мога да приема загубата, но това дело беше важно.
Сега целия град знае, че съм се провалила.
Това ме наранява.
Да. Въобще, животът наранява.
Никога не съм казвала, че да се върнеш обратно ще бъде безболезнено.
Исках да го направя правилно заради тях, Маги, но не можах.
Не.
Никой от нас не можа.
Мислиш ли, че ще бъдат достатъчно силни?
Това ли ти трябваше?
-Уоу, много си бърза. -Наистина съм добра.
Да! Виж. Тук е. Това и това,
което обяснява тези две разписки.
О, Милър, това е изключително!
Намерих това в старите папки по делото.
Какво е?
Квитанция за работата, която свърших онзи понеделник.
-Дъбови дъски. -Купил си тези в събота сутринта,
точното количество, което ти е трябвало?
Да. И свърших работата в понеделник.
Да, знам. Проверих.
Защо си отишъл пак в същия магазин,
първата ти работа за понеделник и си купил същите материали отново?
Какво?
Втора, идентична покупка.
Никой не си е помислил да провери. Очевидно аз съм малко по-дребнава.
Какво направи с материалите, които купи в събота? Защо трябваше да купуваш пак?
Не бях взел достатъчно.
Тази снимка е направена седмица преди да сложиш нов под у вас.
Тези дъски не са същите, които са на пода сега.
`На снимката са от тъмен дъб. Сегашните са от светъл дъб.`
Същите дъски от светъл дъб, от които си купил събота сутринта, и отново в понедел
За какво изпозва тези дъски, Лий, между събота и понеделник?
Какво се случи на пода, Лий?
Нищо.
Не. Нещо се е случило.
Какво търсеше в къщата, Лий?
-Това ли търсеше? -За протокола,
детектив Харди показва на г-н Ашуърт прозрачно пластмасово пакетче за улики,
АН1, съдържащо медальон.
-От къде го имате? -От съпругата ти.
-Какво? -Тази улика доказва, че
Пипа Гилеспи е била в колата ти в нощта, в която е умряла.
Това е липсващата улика, която едва не ме уби...
...и сега е при мен.
Знаеш ли защо мисля, че го е пазила? Бил е нейната застраховка.
Тя не ти вярвашe...
...точно както ти никога не трябваше да й се доверяваш.
Тя те накисна.
Никога не ти каза за бебето.
Когато си влюбен, мислиш, че трябва да сте завинаги заедно.
Любовта е всепоглъщаща, когато си влюбен, но...
в действителност, не можеш да се довериш на никого.
Дори на човека, когото обичаш.
В края на краищата... ние всички сме сами.
Ти повече от всеки друг в този момент.
Така че кажи ни истината и всички да се освободим от това.
Хайде. Трябва да си се уморил да лъжеш!
Никой няма да дойде да те спаси. Това е. Последен шанс.
Ти ли уби Лиза Нюбъри?
Защо не ме остави на мира?
-Къде е Пипа? -Спи.Може би трябва да се върна при нея?
Не. Иди и я доведи тук.
И двете можете да останете тук, докато той не се махне.
-Аз просто се разхождах тук. -Трябва ли да си такъв идиот?
-Намери си друго забавление.
-Ах! -О, махни се от мен! Виж това!
Ти ме удари!
Последно предупреждение. Стой далеч от нея.
Но аз я обичам.
Забрави, или ще ти счупя някой крак.
Хайде. Размърдай се!
-Ти го удари! -Да, така е по-бързо, вместо да говорим.
Получи си разбития нос обаче. Пикльо.
Имаш кръв по ризата.
Да.
-Къде е Пипа? -Спи в леглото ти. Едва ли ще се събуди.
Онази нощ прави си секс с Лиза Нюбъри?
През цялото време го отричаше.
Какво стана после?
Уби ли я?
Не. Клеър.
Нямаш улика!
Рики се върна вкъщи от сватбата?
-Обличай се! -Успокой се! -Къде е Пипа? -Горе е!
-Доверих ти се за нея! -Лий ми помогна. -Не пробутвай това!
-Бях отвън последните 15 минути. -Гледал си ни? Копеле!
-Как ме нарече? -Ядосан си. Успокой се.
Виждах как ме гледаш. Ядосан си, защото се чукам с него, а не с теб!
-Ах! -Така ли ще ми говориш? -Спри се!
-Не! Махни се от мен! -Кажи ми пак копеле!
Къде беше Клеър?
В тази малка кутийка са записите с показанията на Лий.
Ти лъжеш, Клеър. Сменяше историите си десетки пъти,
обвиняваше всички, но не и себе си. Време е да кажеш истината.
Лий ни каза, че Рики е убил Лиза, но какво се случи с Пипа?
Аз съм, тук ли си?
Хей, какво правиш тук, миличко?
-Какво има? -Мисля, че стана инцидент.
-Какво имаш предвид? -Хей,хей,Пипа!Трябваше да си в леглото.
-Мислех, че си на сватба. -Лиза добре ли е? -Не, не е.
-Тя... Страхувам се, че всъщност Лий я нарани. -Какво? Какво!?
Ти трябва да...
Ти не...
Клеър, трябва да отидеш при Пипа и да останеш с нея.
Казах й, че ще и занесеш лекарство, да се успокои. Ето.
Клеър! Дай й малко от това. Ще й помогне да заспи.
-Ще се оправя с нея сутринта. -Клеър няма нищо общо. -Млъкни.
Твои следи са по тялото й. И вътре в нея.
Кръвта й е по твоя под. Ще докарам вана. Ти почисти тук.
Отидеш ли в полицията, ще обвиня теб за всичко.
Клеър, не можеш да й дадеш това. Не може да дадеш това на Пипа.
Когато ходи по баровете, той сипва вътре рохипнол.
-Трябва да идем в полицията. -Прави ли секс с нея?
Прави ли секс с нея, Лий?
Какво направи?!
Ето.
Колко време седя на стълбите?
Хайде. Всичко е наред. Няма да кажа за никого. Обещавам.
Много време ли седя там?
Да?
Беше ли отворена вратата?
Но си чула нещо?
-Чух Лиза и Лий. -Аха?
Правеха секс.
После чух борба.
ОК.
ОК. Благодаря ти, че ми казваш истината, миличка.
Лий удари Лиза, а татко каза...
Всичко е наред. Всичко е наред. Благодаря ти, че си искрена.
Справи се наистина добре.
Сега искам да спреш да се тревожиш.
Трябва да си починеш.
Баща ти остави нещо за теб.
Някакво лекарство, просто...
да те успокои, да ти помогне да заспиш. Ще се справим с всичко.
Искам да изпиеш голяма глътка от това.
Голяма глътка от това. Добро момиче.
-Добре. -Не ми харесва.
Не. Ужасно е, нали? Всички лекарства са гадни.
Но това ще помогне за всичко.
Полегни сега.
Хайде, лягай.
Овий се като пашкулче.
Аз ще съм долу.
Безпокоя се за Лиза.
Всичко ще бъде наред.
Трябва да разчистим тази бъркотия.
Пипа ви е чула да правите секс.
Тя мисли, че ти си убил Лиза.
Даде ли й от това нещо в бутилката?
Ще заспи след малко.
-Какво правиш? Къде е Пипа? -Виж, ще ти обясня.
Нямаме много време. Просто карай. Карай!
-Махни се от мен. -Тихо! Какво правим? Къде е Пипа?
-Кажи ми къде е, веднага! -Спри, спри, спри!
-Къде е Пипа? -Трябва да се успокоиш, ясно?
-Дадох й малко от онова от шишето ти, точно както ми каза. -Добре.
Какво имаше вътре? Не беше просто уиски, нали?
-Какво се случи? -Получи пристъп. Не можеше да диша.
Задуши се, беше ... Беше толкова, толкова бързо.
-Какво искаш да ми кажеш? -Не можеше да повикаме линейка, Рики, не и след това, коет
..с Лиза, с цялата тази кръв по пода!
Ние... не можахме да я спасим.
Тя умря.
Не.
-Не! -Много съжалявам.
Не. Не казвай това!
Лий каза, че знае тихо местенце,
където сте ходили по-рано, където няма да я намерят скоро.
Затова сме тук. Може да отидеш и да видиш. Аз ще чакам тук.
Ще чакам тук.
Рики! Дай ми ключовете.
Чуй ме. Трябваше да ти го кажа.
Зарових твоята плоска бутилчица тук, в гората.
Аз знам точното място, но никой друг няма да е в състояние да я намери.
Ако ти се прииска да говориш с полицията, или да ни обвиниш,
спомни си, че знам къде е бутилката ти,
която съдържа следи от веществото, което уби Пипа.
Това е просто предпазна мярка. Това е всичко, нищо друго.
За всичко си помислила, така ли?
Трябва да мисля за бъдещето.
Онази вечер се прибрах вкъщи да му кажа, че съм бременна.
Имаме доста ясна картина на събитията от онази вечер.
Но искаме да го чуем от теб. Знаем, че ти си убил Лиза.
-Но къде зарови тялото й? -Без коментар.
Не, не, не, не. Не прави това.
Кейт развали алибито ти преди няколко седмици.
Тя не те е виждала няколко часа на сватбата.
Предположила е, че си се измъкнал с една от шаферките, Тифани Евънс.
-Но Тифани каза друго. -Направих доста проверки,
във всички таксиметрови фирми в района.
За твое нещастие, таксиметровата фирма, която си избрал да те закара вкъщи
имат компютърна система. Пазят действително добри записи.
Всички детайли за курсовете им, време, плащания.
-Без коментар. -Сериозно ли?
Дъщеря ми беше на годините на Пипа, когато това се случи.
С цялото си сърце бях заедно с теб. Знаех какво чувстваш.
Не можех да те разочаровам. Винаги това съм си мислел.
2 години, в които това не ме напускаше! Почти се самоубих заради това,
а ти ще ми казваш "Без коментар"?
Има ли нещо друго, което искаш да ни кажеш?
Получих наказанието си онази нощ.
Какво направи с тялото на Лиза?
Лий работеше в една църква. Имаше погребение предишния ден.
Така че...
... най-доброто място да скриеш тяло.
В гроб.
Не намери ли някакви остатъци от рохипнол в тялото на Пипа?
Разгражда се в организма до 24 часа.
Търсихме я няколко дни. Освен това, тялото й беше във водата.
Ти го направи. Спипа ги.
Приключих с покаянието.
Продължавам да мисля за всички причинени щети...
...на всички тези хора.
-Бет е. Тя е тук. Нещо против ако... -Не, върви.
Добре, тръгвай.
Между другото мисля, че грешиш.
Грешиш относно онова, което каза на Лий.
Ние не сме сами.
Надявам се, че си права.
-Не бях сигурна, че ще дойдеш. -Не мога да повярвам, че ме помоли.
Както и да е, никога не пропускам шанса да бъде недооценена.
-Искам да работя с теб. -Искаш какво?
Не съм готова да спра. В действителност тъкмо започнах отново.
-Не искаш да приключиш победена. -Не, по дяволите, не искам
-и по-специално не и от теб. -Защо някога ще искам да работя отново с теб?
Защото ще ти донесе престиж, това има значение.
Не спори!
Аз съм брилиянтна. Аз ще съм твоята съвест,
ще поставям под съмнение действията ти, все още мисля, че имаш нужда от това.
Мисля, че грешиш за провосъдието. Разбирам защо,
но това е призвание. Това е благородно.
И мисля, че... трябва да ти се напомни.
-Не ми е нужен наставник. -Да, нужен ти е. На всички ни е нужен.
Няма да се получи. Съжалявам, но не.
Свърших малко работа по това.
Те грешат относно случая със сина им.
Мисля, че може да има основания за обжалване.
Откъде взе тези документи?
Това са оригинали, които ти ми изпрати.
И ти ги запази, въпреки че не ме харесваш особено.
Не ми трябва да те харесвам. Но трябва да ти вярвам.
Напоследък прекарах доста време тук, в страх.
Нужно ми е да се върна.
Излизай.
-Не! -Какъв е проблема? Притесняваш се какво може да се случи ли?
Излизай!
Марк, какво мислиш да правиш с мен?
Моля те, недей!
Не!
Аз ти вярвах.
О, Господи!
-Сядай. -Къде...
Сядай!
Знаеш ли колко ножове има тук?
14
Преброих ги, докато чаках.
-Мислех кой е най-подходящ да използваме. -Съжалявам! -Не, не, не.
Затвори си устата. Не сме ти разрешили да говориш.
Можеше да запазиш ... една малка частичка човечност.
Можеше да погледнеш истината в очите за това, което направи...
... и да понесеш наказанието си.
Да бъдеш достоен човек.
Какво...
Какво говоря?
Ти не си такъв. Никога не си бил.
Когато умреш...
..никой няма да скърби за теб.
Можем да те убием тук,
да изхвърлим тялото ти на плажа.
И никой няма да го е грижа. Никой няма да го интересува.
Но ние сме по-добри от теб. Ние... Аз няма да се пречупя от това.
Ние ще продължим живота си.
Но ти...
..за теб няма живот. Не и тук.
Признаха ме за невинен.
Млъквай! Просто млъкни, лайно такова!
-Съжалявам. -Не съжаляваш!
Ако съжаляваше, щеше да пледираш виновен.
Чу какво каза. Тръгваш си. И никога не се връщай.
И никога няма да видиш децата си отново.
-Не може да направиш това. -О, мога да го направя.
Ако се опиташ да ги видиш, ако тръгнеш след тях,
ако отидеш в училището им, ако се свържеш с тях по някакъв начин,
ще те убия.
И за разлика от теб, ще се изправя пред последиците.
Ти си мъртъв за нас. Разбираш ли?
Сега ела с нас.
Ставай.
Чантите ти са в таксито.
Ще те закарам на жп гарата в Борнмът.
Мой приятел ще те посрещне там и ще се увери, че си хванал влака за Шефийлд
Уредих те в рехабилитационен център.
От там...
..поемаш сам.
-Мислите, че можете да ме изгоните? -Сигурни сме в това, Джо.
-Кога идва таксито? -Ъм, след половин час.
-Не е нужно да чакаш с мен. -Правилно.
-Нямаше да мога да приключа с това без теб. -Да, нямаше.
-И не можа. -Сериозно.
-Не бъди мил с мен. Не работи. -Добре.
И така, къде ще отидеш?
Хм, не знам.
Близо до Дейзи. Имам нужда да съм близо до дъщеря си.
Да. Съвсем правилно.
Ами... ОК. Благодаря за всичко.
-Ръкостискане? -Да. Няма да те прегръщам.
Грижи се за себе си, Милър.
-Ами Джо? -Оправихме се.
Толкова много ми липсва.
И на мен.
Не сме ти показвали това място, нали?
Не може никога да не идваме тук. Не може... да пропуснем.
Нищо толкова красиво.
Тук загубихме брат ти, скъпа.
Той щеше да те обича.
Щеше да му хареса да има малка сестра, която да командва.
Трябва да го възстановя сега за теб, Лизи.
И за нас.
Запази любовта ни силна, като стомана.
Ето как ще победим.
-Да. -Хей! Закъсняхте!
Да, но носим чипс!
-Здравей! -Здравей, Фред!
Това му харесва, нали?
-Той е сладурче, нали? -Здрасти.
-Как си? -Добре. -Хей, красавице!
-Има малък червен нос.
-Здрасти, как си? -Добре.
-Здрасти. -Каза ли здрасти на всички?
Да!
Накъде, господине?