Досега в Живите мъртви...
Казвам се Аарън...
Имат лагер. Ако ни одобрят, можем да се присъединим.
Когато срещнем някоя група,
искаме да ги заведем у дома, ако е възможно.
Има достатъчно място за всички.
Нуждаем се от това. Значи отиваме.
Всички.
По някое време вечерта ще бъдем пред вратите на лагера му,
тогава ще трябва да реша дали да вляза вътре със семейството си.
Не съм сигурен дали нещо може да ме убеди да вляза там.
Донесохме вечеря.
Всичко е наред.
Влизайте.
Преди да продължим, искам да предадете оръжията си.
Щом оставате, трябва да ги предадете.
Не знаем дали искаме да останем.
Всичко е наред, Никълъс.
Ако възнамерявахме да ги използваме, досега да сме го направили.
Нека да говорят първо с Диана.
Коя е Диана?
Знае всичко, което бихте искали да знаете за това място.
Рик, ще ги поведеш ли?
Саша!
Добре е, че сме вътре.
Здравей!
Аз съм Диана Монро.
Рик Граймс.
- Имаш ли нещо против да снимам? - Моля?
Имаш ли нещо против да запиша разговора ни?
Няма проблем.
Защо ще правиш запис?
Тук държим всичко да е прозрачно.
Заповядай.
Откога сте навън?
От самото начало.
Как се събрахте?
Познавахте ли се отпреди или ...
Не се познавахме предварително.
Бях представител в Конгреса.
Охайо, 15ти район.
А ти?
Мисля, че това вече няма значение.
Сигурна съм, че има.
Какво е това място?
Оттук започва устойчивото развитие.
Така пишеше в брошурите, които намерихме.
Тази общност е проектирана
със собствено соларно електрозахранване, резервоари,
канализация с екологично филтриране.
Струва малко повече от 800 хиляди ...
... ако "малко" е подходящата дума.
И са продали всичко.
Как се озовахте тук?
Опитвах се да се върна със семейството си в Охайо,
исках да помогна на хората да се справят с кризата.
Но...
по пътя армията ни спря
и ни пренасочи тук.
Щяха да се върнат за нас по-късно.
Не стана така.
Но тук имаше запаси
и ние се възползвахме от това.
Вие ли вдигнахте стената?
Наблизо имаше построен
огромен търговски комплекс.
Рекс, моят съпруг, е професор по архитектура.
Професията му доста помогна в случая.
Заедно със синовете ни издигнаха първите панели.
А след няколко седмици пристигнаха още хора
и имахме помощници.
Вече имахме общност.
Били сте зад тези стени през цялото време?
Имаме нужда от хора, които са живяли навън.
Вие сте първата група, която въобще обмисляме
да приемем от много време насам.
Би трябвало да държите вратите си затворени.
Защо?
Защото вече всичко е въпрос на оцеляване.
На каквато и да е цена.
Хората навън винаги търсят начин да те манипулират,
да се възползват от слабостите ти.
Преценяват единствено
какво могат да измъкнат от теб.
Как да те използват, за да оцелеят.
И да водиш хора на място като това ...
Да не би да казваш, че не бива да ви пускам тук?
Да не би вече да сте си набелязали това място?
Арън казва, че мога да ви се доверя.
Арън не ме познава.
Убивал съм хора.
Вече дори не знам колко.
Но знам, че всички те са мъртви.
Умряха, за да може моето семейство,
всички онези хора навън, да живеят.
Да живея и аз заради тях.
Изглежда и аз бих искала да съм част от семейството ти.
Рик,
всички от бяха евакуирани от Северна Вирджиния.
Милиони хора напуснаха.
От много време не се е появявал никой,
жив или мъртъв, но въпреки това ...
загубихме хора.
И...
И аз съм вършила неща.
Какво направи?
Прогоних трима души, които не работеха.
И двамата знаем, че това е равносилно на убийство.
Какво искаш от нас?
Тези семейства...
тези семейства трябва да могат да отгледат децата си
в сигурна среда.
Синът ти, дъщеря ти ...
да има къде да порастнат.
Какво искам аз аз ли?
Искам да ни помогнеш да оцелеем.
Знам че можеш да ни помогнеш да направим това.
Как?
Умея отлично да разпознавам хората.
Ако не спечелех изборите отново,
щях да стана професионален играч на покер.
Не се шегувам.
Рик...
3.37 следобед е.
Скептичен си.
Имаш право на това.
Но е време да решиш,
ако ти си този, който взима решенията.
Бях шериф.
Да, знаех си, че е нещо подобно.
Оръжията остават ваши. Можете да ги взимате, когато излизате извън оградата.
Но вътре ги прибираме заради безопасността.
Трябваше да донеса още един контейнер.
- И двете ли? - На ваше разположение са.
Бих си заплюл онази.
Фасадата й е по-красива.
Виж, знам, че все още не ни се доверявате,
но се радвам, че дойдохте.
Както и да е. Диана каза на всички да ви оставим на спокойствие,
да не ви се натрапваме наведнъж.
Не бързайте. Разучете мястото.
Ако имате нужда от нещо, обадете ми се.
В смисъл ... нямаме телефони.
Имах предвид, че моята къща е четвъртата по реда.
- Благодаря ти. - И така ...
Здрасти. Работя в склада.
Диана ме помоли да ги донеса за теб и приятелите ти.
Благодаря ти.
Тъкмо се къпехме.
Виждам.
Все още имаш малко пяна за бръснене по брадичката си.
Аз съм Джеси.
Рик.
Знаеш ли, бях фризьорка.
Както и още 12 други неща.
Мога да те подстрижа, ако искаш.
Ти дори не ме познаваш.
Мога да се грижа за себе си.
Имам две момчета, Рон и Сам.
Рон е по-големият ми син. Той е на годините на сина ти.
Мога да ти ги запозная.
- Ако сте съгласни ти и ... - Сам съм.
Да, това би било чудесно.
Съжалявам.
Електричество, душ,
прическа ...
Не мислех, че някога отново ще видя подобни неща.
Хайде де ...
Прическите никога няма да изчезнат.
Нормално е, че не можеш да привикнеш към това все още.
Така е по-добре.
Можеш да седнеш, Деръл.
Няма да те ухапя.
Добре ми е така.
Деръл, искаш ли да останеш тук?
Момчето и бебето ...
заслужават покрив над главата си.
Предполагам.
Можеш да разгледаш. Но побързай.
Добре.
Като палати са.
Да. И просто ги раздават.
Идваш ли?
Да, ей сега.
Точно една да друга са, но ...
Взеха ни оръжията и сега ни разделят.
- Да. - Да.
Всички ще прекараме нощта заедно в една къща.
Колко време прекарах вътре?
20 минути.
Не можех да спра да си мия зъбите.
Ха!
Никога не бях...
Никога не бях виждала лицето ти така.
И аз така се чувствам - и преди, и сега.
Виж...
Знам защо действаме предпазливо.
Така трябва.
Просто ...
Имам добро предчувствие за това място.
Е, надявам се да си права.
Да, аз също.
Рик, аз...
Еха!
Не знаех какво има под брадата.
Виж, не исках да се натрапвам.
Само наминах да се уверя, че сте се настанили.
О, мили...
Останали сте заедно.
Умно.
Никой не е казал, че не може.
Каза, че сте семейство. Това каза.
Абсолютно смаяна съм как хора
с напълно различен произход
и нищо общо помежду си могат да се държат така.
Нали?
Всички казаха, че сте им намерили работа.
Да.
Така е на това място.
Изглежда, че комунистите спечелиха в крайна сметка.
На мен още не си намерила работа.
Намерих ти.
Само, че не съм ти казала още.
Както и на Мишон.
Обмислям нещо за Саша.
И все още се опитвам да разгадая г-н Диксън. Но и това ще стане.
Изглеждаш добре.
Ако това, което описваш, е истина ...
това е, което искахме.
Готови сме за това.
Всички ли?
Всички.
Те казаха да разучим.
Нека да разучим.
Не, аз оставам.
Добре.
Заедно с Лори
карахме през квартали като този.
Мислехме си, че накой ден ...
Е, ето ни тук.
Ще се върнем.
Хайде, хайде.
Рик, добре ли си?
Карл и Джудит минаха ли оттук?
Излязохме и те тръгнаха напред.
Всичко е наред. Мисля, че знам къде са.
Това са Натали и Боб Милър.
Те имаха 5 деца и 12 внуци.
Мина доста време, откакто някой наоколо е виждал бебе.
Тя ще трябва да се примири с няколко пощипвания по бузите.
Благодаря. Аз просто, ъм...
Няма проблем, разбирам те.
Виж, съжалявам, че счупих каквото и да е това, което счупих.
Това е скулптура, която правя с момчетата.
Бухал е.
Имам предвид, че ще бъде.
Просто не мога да докарам очите.
Да, очите.
Дори не го огледа хубаво.
Бях на път да си изгубя ума.
-Благодаря. -Пак заповядай.
Хей, Рик.
Имаш ли нещо против ако ги срещна с Карл сега ?
Рон много иска да се запознаят.
Почти винаги след училище сме тук, така че може да идвате по всяко време.
Ходите на училище?
Намира се в един гараж.
Малките ходят сутринта
и след това е нашата смяна след обяд.
Сигурно и ти ще ходиш, нали ?
Вероятно.
Приятели, това е Карл.
Карл, това са Мики и Енид.
Хей.
Здрасти.
Енид също идва отвън.
Тя дойде преди 8 месеца.
О, ъм...
това твое ли е ?
Съжалявам.
Не знаехме, че вие сте взели тази къща.
Най-често излизаме там и слушаме музика.
Това е на Енид.
Искаш ли да поиграем на малко видео игри ?
Или пък, в къщата на Мики има билярдна маса,
но баща му е малко стриктен относно това.
Няма проблем. Той е на работа.
Ъм...
Съжалявам, може би прибързваме прекалено.
Може просто да излезем.
Не е задължително дори да говориш, ако не искаш.
Да, на Енид й отне три седмици да каже нещо.
Стегни се.
Нека, ъм...
нека играем видео игри.
Яко, да.
Това е мястото, в което майка ми искаше да живеем.
Съжалявам за загубата ти.
Аз не просто я загубих.
Аз я убих.
Трябваше да бъда аз.
Хей.
Как беше в къщата на Рон ?
Какво мислиш за това място ?
Е, мисля, че изглежда...
хубаво.
Да.
Тук ми харесва.
Харесват ми хората.
Но са слаби.
А аз не искам и ние да станем слаби.
Хмм.
Диана още не ми е възложила работа.
Искаш ли ?
Да.
А ти ?
Това означава, че подписваме споразумение.
Това означава, че се съгласяваме.
Страхуваш се да го направиш?
А ти?
Не.
Е, тогава защо и двамата сме будни ?
Ще се разходя.
Ти си Рик.
Да.
Жена ми те подстрига.
Да.
Добре дошъл в Александрия.
Занимавах се с домакинство, градинарство, хмм...
винаги слагах храна на масата за Ед.
когато се прибираше.
Ъм...
Липсва ми този глупав, но прекрасен мъж всеки ден.
Знаеш ли, наистина нямам какво толкова да предложа на тази група,
затова, донякъде аз просто станах нещо като тяхна майка.
А те бяха достатъчно добри да ме пазят.
Къде мислиш, че ще се впишеш ?
О, ъм, хмм.
Ами, бих искала да бъда част от обществото.
Имате ли нещо, като детска група ?
Аз съм много контактна.
Оу.
Време е да запретнем ръкави и да напълним тенджерите.
Какво?
Да направя вечеря за по-възрастните хора--
майки, които се нуждаят от почивка, хора, които не могат да готвят.
Така ще се запозная с много от съседите.
Добре.
Взе ли си душ, вече?
Мм-хммм.
Вземи си душ. Ще ти изпера жилетката.
Трябва да се поддържаме, дори и ти.
Ей, няма да започна сега.
Ще те изкъпя докато спиш.
Изглеждаш смешно.
Трябва да направим така, че да проработи.
Защо?
Защото...
бяхме отвън много дълго време.
Глен, Тера, Ноа?
Приятно ми е да се запознаем. Аз съм Ейдън.
Срещнахте Никълъс по време на смяната му на входа.
- Здрасти. - Ти ли си сина на Диана?
Да. Чух, че имате опит в набавянето на провизии.
Видях склада ви. И вие се справяте доста добре.
Имам малко подготовка от военното училище.
Щях да стана лейтенант, точно когато се случи тази гадост.
- И баща ми е бил във военно училище. - Завърши ли го?
- Не.
Съжалявам.
Напоследък съжалявам за много неща.
Елате. Ще ви покажа въжетата.
Ще правим набег за провизии?
Само тренировка.
Да ви покажем терена навън, да видим как ще се справите.
Да видим кой как се справя. Рабирате, нали?
Не, не разбирам, но щом искате...
- А оръжия? - О, да!
Извадихме няколко сладурчета за днес.
Пригответе се.
Татко.
Увеличавахме периметъра си постепенно,
разгръщайки се в полукръг около града.
Засега сме покрили 52 мили.
Разделяме се на две групи, когато излизаме от колата.
Ако нещо се прецака, изстрелваме сигнална ракета.
Едната група покрива другата.
Добра система.
Такава е.
И все пак, вие сте тук, защото изгубихме четирима души миналия месец.
Какво стана?
Бяхме излязли, бродещите дойдоха.
не последваха системата.
Те бяха добри хора.
Бяха.
Те бяха изплашени.
Вижте, мога да бъда задник.
И знам, че съм голям задник.
Някой трябва да командва тук.
и този някой, съм аз.
Ако ще сте в този екип, ще правите каквото аз кажа.
Съжалявам, че сте загубили хората си.
Да. Имаме си се.
Успяхме да хванем един от мъртъвците, който ги уби.
Завързахме го ето там.
Какво ? Защо ?
Сега си имаме нещо като ритуал.
Държи ни концентрирани.
Напомня ни срещу какво сме изправени.
Кучи син !
Помогнете ми да го намерим.
Виж я тази гадост.
Кръвта още е влажна. Наблизо е.
Шшш!
Ей-- ей, ей. Изчезнало е.
То уби един от приятелите ни.
Наблизо е, няма да го изпуснем.
-Хей!
Хей, насам. Хайде. Хайде.
Хей, хайде. Ела ми.
-Не, не го докосвай. -Останалата част от вас, назад.
Хайде. Хайде. Ела тук.
Хайде. Хайде. Хайде сега. Хайде!
Хванете го.
Проклятие!
Не, дръж го!
-Какво по дяволите?! -Да, какво по дяволите?
- Щяхме да загинем заради теб!
Казах ти да слушаш всичко което ти казвам.
Казах ти .
Имате нужда от още подготовка и тримата.
Още не сте подготвени.
Сигурен съм, че имаш предвид точно обратното.
Хей. Хей.
Виж, тук правим нещата по свой начин.
- Да вързвате бродещите. - Уби наш приятел.
Виж, няма да водя този разговор.
Навън ще се подчиняващ на заповедите ми.
В такъв случай сме загубени, точно както и последния ти екип.
Повтори.
Не, назад, Еидън.
-Хайде. -Хайде, човече. Просто отстъпи назад.
Давай , здравеняко .
Никой не е впечатлен, човече.
Разкарай се.
Еидън! Какво става?
Този тук не е съгласен с това, което правим.
Защо позволи на тези хора да влязат?
Защото наистина разбираме какво правим там навън.
- Ейдън, недей! - Достатъчно!
Казах достатъчно!
- Нека не правим това сега! - Кажи му!
Искаш ли пак да се озовеш на задника си?
- Спокойно, нали? - Деръл!
Искам всички да ме чуят, ОК?
Рик и неговите хора са част от общността сега
точно колкото и ние.
Разбрано?
Разбрано.
Всички да предадат оръжията си!
А вие двамата, елате да си поговорим.
Казах ти, че имам работа за теб.
Искам да бъдеш полицай.
Такъв си бил преди.
Такъв си и сега.
Ти също.
Приемаш ли?
Добре.
Да, аз също.
Благодаря ви.
За какво?
За това, че го приземи по задник.
Не ме харесваш, нали?
Трябва да държите вратите затворени.
Защо?
Защото става дума за оцеляване.
На всяка цена.
Хората навън непрестанно се опитват да те прецакат.
Да се възползват от слабостите ти.
Преценяват единствено
какво могат да измъкнат от теб,
как да те използват, за да оживеят.
Добре ли сме ?
Да.
Пак ли си ченге ?
Обличам го за да видим размера.
Значи оставаме ?
Мисля, че вече може да спим по домовете си.
Да се настаним.
Ако се настаним тук, сваляме гарда си--
това място ще ни направи слаби.
Карл каза същото нещо.
Но няма да стане.
Няма да отслабнем.
Това вече го няма в нас.
Ще го направим така, че да проработи.
И ако те не успеят...
тогава ние ще превземем това място.
Sync & corrections by honeybunny www.addic7ed.com