Досега в "Дневниците на вампира"
-Кой си ти? -Кой си ти?
О, Господи. Това е майка ми.
Съществуват само два затворнически свята,
моят и един създаден през 1903 за майка ти
и нейния шкаф пълен с ненормални неща.
- Кажи ми как да я върна обратно! - Майка ти е убиец!
Запознай се с истинската Сара Салватор.
Ще я накарам да прави неща, за които не си е и помисляла
докато не ме умолява да я превърна във вампир.
Бременна съм.
- Ожени се за мен. - Да.
Майка ми е мъртва,
и искам тази болка да изчезне.
Ако някой се опита да включи моята човечност,
ще се превърна в най-лошият ви кошмар.
- Харесвам те. - Спри.
Върни се.
Какво подяволите правиш със Сара?
Ще я убия.
Аа!
Ако Стефан иска да спаси живота на Сара,
трябва да изключи своята човечност.
Стефан не се осмелявай да го направиш.
Не забравяй да ме върнеш.
Тежък живот, нали?
Не стъпвайте там.
Току що го измих.
Моите извинения,пепеляшке.
-Какво правиш? - Стефан и аз имахме своя момент.
Нещата се счупиха в процеса,
и сега връщам училищния бар както го намерихме.
Целия смисъл в изключването на чувствата
е това, че не ти пука как оставяш нещата
Аз ходя на училище тук, Ензо.
И искам да продължа да идвам тук,
и второ, имам своите подозрения...
Влизане с взлом, нарушена собственост, мъртви тела...
Хората ще се опитат да се бъркат в работата ми
И после ще свърша гниещ/а в клетка някъде, вместо
да правя, което трябва, което е да се подготвя
за прослушването ми утре.
Ти Керълайн Форбс вампир без човечност,
прослушване за училищна пиеса?
Мюзикъл.
И разбирасе, пфф, аз съм кралица на драмата.
И какво правиш тук?
Намирайки телефона си стигнах до тук, макар че това не обяснява
защо твоите пръстчета се нуждаеха от него снощи
Защото ти си единственият
който има номера на Сара
Защо ти е номерът на Сара?
За да използвам живота ти, за да убедя
Стефан да изключи човечността си.
Това е едновременно умно и силно обезпокоително.
Кажи ми, че е още жива. Жива е,
приемайки, че преживее всички инфекции
от аматьорската операция на Лиям
Което означава, че човечността на Стефан е нещо в миналото.
Както казах,
Няма да спра пред нищо, за да поддържам рутината си,
така че предлагам да стоиш далеч.
Сега ако не възразяваш
трябва да се приготвя за прослушването си.
Как беше рейва?
О, знаеш, шумно, тъпо, като на рейв.
Нещо, което трябва да знам
или нещо, което искаш да ми кажеш
като брат на брат?
-Къде държим оръжията си? -Моля?
Арбалети, гранати с върбинка,
всички ловджийски глупости, които Джеръми имаше?
А! Да! Тронът.
Хе-хе.
Елена ми каза. Шокиран съм.
Не е подходящото време да си изключиш човечността, братко.
Ох!
Направи си услуга.
Стой далеч от мен днес.
Sync & corrections by Rafael UPD www.addic7ed.com/
Спокойно.
Къде съм?
В медицинския център на Уитмор.
Аз съм д-р Логлин.
Снощи...
Прекалил си малко с пиенето.
Професор те е намерил припаднал/а на площада.
Май помня това.
Рейва беше като за пролетна ваканция.
Трябва да се прибера.
Всъщност, искам да стоиш мирно.
Трябва да те наблюдаваме за известно време.
Изгубила си много течности снощи.
Ок?
За протокола,
не съм ок със превръщането на болницата ми
в килия за свръхестествено.
Ок. Виж. Това е първия ден от пролетната ваканция.
Кампусът е като призрачен град.
Освен това, трябва да я пазим от опасности
докато кръвта на Елена е извън системата й
освен ако разбира се искаш да поканим още един
вампир Салваторе на сватбата ни.
Започвам да мисля, че избягването е начинът.
Да. Да. Аз също.
Ммм.
Виж. Въздействано й е да забрави за снощи
и скоро тя ще се върне в Дюк,
ще е в безопасност без никаква идея какво се е случило
и никой няма да заподозре.
Хъх. Дюк.
Не е зле.
Малко е неприятно,
но по някакъв сладък начин, нали знаеш?
Малкия Дюк.
Чакай.
За име на бебето ли мислим?
-Ти не си ли? -Не.
Мислих!Не. Мислих. Абсолютно мислех.
Каже едно.
Джоузет Джуниър.
Излез от тук.
Имам кръга.
Ок.
Деймън
Какво правиш?
Търся аа..
Здравословен отдушник за гнева си.
Не съм го открил още.
Стефан без човечността си е на една крачка разстояние
от Стефан изкромвача,
и всеки ден минава, докато не стане цяла година
с вина чакайки го от другата страна.
Да. Е, да не добавяме към купчината ни с лоши новини.
но ние не само изгубихме Стефан.
Изпуснахме шанса си, да разпалим искрата, към човечността на Керълайн.
Оказа се, че той беше нейният спусък.
Не,благоаря.
Добре, вземи ми го
защото, съм на секунди разстояние да го използвам върху това.
Да.
Кой е това?
Това..
е Лилиан Салватор.
Твоята майка е жива?
Да. Оказа се, че е била
в затворнически свят, повече от век. Има я на снимка от 1903 година.
Майка ти е жива.
О, да.Жива и добре, не в ковчега
в който си мислех, че я погребах през 1858,
и очевидно тя е вампир
и не какъв да е вампир...
Деймън, майка ти е жива!
Тя е изкормвач, Елена.
Има голям смисъл.
Стефан винаги е бил мамино синче.
Колко точно е бил мамино синче?
Би се обесил на полата на майка
ако това му донесе одобрението й.
И двамата бихме. Обичахме я.
Тя беше нашия свят.
Какво?
Не. Няма начин.
Това е начина да върнем Стефан!
Не можеш да ми кажеш, че майка му няма да предизвика емоция.
Елена, тази жена е убила толкова много хора,
че цяло сборище от вещици й построи постоянен таймаут!
Не можеш да поправиш един проблем с изкормвач, като освободиш друг такъв.
Помисли за това. Ако проработи
няма просто да си върнем Стефан и Керолайн.
Ще върнем майка ти.
Не си ли поне малко любопитен да я видиш?
Може и да познавам няколко вещици, които могат да помогнат.
Няма да ти помогна.
Оу.
Мразя Кай и ти го знаеш,
но първото нещо, което направи като се върнах
беше да ми го навреш в лицето за фалшиво извинение.
Да, и после наистина се извиних, че бях такъв задник.
И ето че след по-малко от 24 часа ме молиш
да работя с него.
Бони, нуждаем се от Кай да стигнем до 1903г.,
и ние се нуждаем от кръвта на Бенет за да направим проклетото заклинание.
Слушай.Влизаме хващаме майка ми,
тя включва човечността на Стефан,
той задейства емоционалното домино на Керълайн,
хейййй!
Всички печелят.
Ако ти дам кръвта си
ще се махнеш ли от лицето ми?
Вероятно,
Въпреки, че...
Мисля,че ще се присъединиш към нас.
Остани с мен, Бони Бенет.
Може да имам отговора за всичките ти молитви.
Искаш асцедента за 1903.
Да, разбира се. Само да се добера до джоба си
и да го извадя.
Ако искрено търрсиш начин
да се реваншираш за всичко, през което ме накара да премина,
това е.
Добре.Проблемът е ,че Джемените пазят съществуването
на затвора от 1903 в тайна
от поколения
намери ключа към тази специална затворническа килия.
Ще трябва да навигирам древни текстове,
които ще отменят слоеве от магия от прикриващите заклинание,
и...
Чакай.
О,това е странно.
Ха ха!
Беше в джоба ми.
Когато Деймън ми каза за мама Салватор, започнах да търся
и ако поискам,
мога да я измъкна.
Новият лидер на сборището Джемини,
дори не се нуждая от слънчево събитие за да ни пратя там.
Ок. Къде е уловката?
Ще отида ако и ти отидеш.
Хайде. Може да е забавно
нали знаеш, 1903, златната година.
Никога ли ни си мечтала за пътуване във времето?
По-скоро ще умра от холера,
отколкото да прекарам един следобед с теб.
Много по-вероятно е да умреш от ръцете
на приятелката си Керолайн.
Обзалагам се, че ще бъде за нещо глупаво,
като например, тя спира да пере,
а ти правиш някакъв рязък коментар
и тя ти откъсва езика.
Имам предвид,
ако само имаше някакъв начин да я съберем
със човечността й.
♪ Може би там някъде има.
♪ Урок за научаване.♪
♪ Но това не променя факта ♪
♪ Това няма да ускори времето ♪
♪ Веднъж пречупена ли е основата ♪
♪ И мен ♪
♪ Все още ме боли ♪
Ехо? Сигурен съм аз унищожих това.
Хаха
Преместване, наистина,
макар, че му липсва ъм,
автентичност.
Какво подяволите правиш?
Това беше режисьора!
А ти си вампир без човечност,
който пее за раздяла.
Това е представление Стефан.
Това със сигурност е, Керълайн, особено
тази добре създадена ученическа рутина,
права и ясна,
всичко което да те предпази от правенето на грешка
за която може да съжаляваш година след това
когато пуснеш човечността обратно.
Оо освен частта с разрушаването на живота ми.
Ако емоциите са ти изключени,
не би трябвало да те е грижа как се справям.
Не, не, не. Виж, точно там грешиш.
също като теб, Аз съм склонен да правя
лоши неща,докато човечността ми е изключена,
но за разлика от теб, аз нямам
сложна система която да ме възспира.
Това не е мой проблем.
Е, ще го направя твой проблем.
Ако живота ми се разпадне
когато човечността ми започне да ме връхлита,
то и твоя ще се срине.
Когато свърша с теб,
ще се давиш в грешки.
Сериозно ли е това за отмъщението?
Да, и това,
това е най-големият кошмар за маняците на тема контрол.
Това съм аз, развалящ рутината ти.
Това съм аз...
Принуждаващ/а те да се пуснеш
един ден на време
преди да се пречупиш.
Мамка му.
Дънди крокодила се обажда. Иска си ножа обратно.
Да, Знаеш, че той вече не е нищо,
камоли шега.
Ауч.
Това ли е прилично облекло за стандар- тите на 1903 година?
Уоу, кой ти каза, че ще дойдеш?
За да се срещна с жената ,която е дала живот
на двете епични любови в моят живот?
Хех.Аз.
Силен като мен, има лимит
на броя хора, които една вещица може да транспортира
с това заклинание.
Ето защо сме двама.
Става ли?
Добре.Да вървив да вземем мама.
Сангуима маема
et nos mundo carcerema.
Sangiema meam
et nos mundo carcerema.
Е, не е ли това живописна картинка на част от ада?
Вие двамата давайте.
Кай и аз ще започнем локализиращо заклинание върху асцедента.
Но Кай има асцендент.
Защо трябва да търсим друг?
Асцендента не може да пътува между световете,
което означава, че трябва да намерим огледален образ
тук през 1903.
Страница 10 на правилата от книгата за скачане по света.
Става ли?
Не искам да те оставям сам с него.
Ще бъда добре.
Той е добър сега, не помниш ли?
Нов лист.
Нов лист? Повярва ми.
Не.
Дейман и Елена трябва да видят неговата майка сами.
Сега млъкни, и нека да намерим асцендента.
Оо, давай.
Моторът ти наред ли е?
- Трябват ли ти пари за автобуса? - Сериозно?
Трябваше да тъпча тялото, на директора в пещ.
Знаеш ли колко трудно ми беше да получа прослушване
по време на ваканцията?
Оо, стига. Беше лесно за теб, Кералайн.
Всичко, което трябваше да направиш е да пуснеш някоя сълзичка
за погребението на майка ти,
за изиграеш картата с рака,
и бум.. ценната ти рутина се завръща на пистата.
- Греша ли? - Това е единственото ти предупреждение.
Махай се.
Изящната, организирана Керълайн,
пребиваваща в рамките на нормалното
Добра в контрола,ужасна в отмъщението.
Поправих моторът ти.
Откъснах главата на директора ти със зъбите си.
О, Господи. Ти наистина ли
просто отвори това нещо?
Имам впредвид,ще ми отнеме,какво,10 минути
да сглобя това обратно?
Ти си посрамище за човечните-свободни вампири навсякъде.
Добре. Измислих няколко. Ти готова ли си?
Всъщност,помислих за това
и някой кръстил Аларик не бива да му е разрешено
да назове друг човек.
Ъх,не съм се назовала
Истина. Добре. Може да използваш вето.
Добре.Тогава забранявам Дюк.
Ха ха!
Ъх, нека ти се обадя след малко.
Какво правиш тук?
Наистина се надявам да имаш достатъчно върбинка
да вземем блонди и нейната група
от тук до мазето на Салватор
без допълнително драма/
Осъзнаваш,че съм човек нали,
срещу два вампира без угризения?
Аа.Разбирам.
Твоето момиче е бременно,
и сега всички се боите от оръжието.
Вампирски слух.
Знаеш ли, действително би ми харесало детето ми
да расте с баща.
Разбира се страхлив баща.
Вероятно играе на хвани и бягай от топката
ели ходи на риболов и бяга от рибата.
Имам оръжия в апартамента.
Може ли само за секунда да признаем
колко откачено е, че седим
в къщата където си израснал?
Деймън, бил си очарователен.
О, мерси.
Само че това е Стефан.
Това...
съм аз.
Не сме тук да се социализираме.
Взимаме асцедентът,
намираме майка ми.
След като превключи Стефан
ще измисля какво по дяволите да правя с нея.
Можеш да й дадеш още един шанс.
Шанс за какво,
да изкорми друга лодка с хора?
Стефан беше изкормвач.
Никога не се отказа от него.
И къде беше Лили от 1858 до 1903?
Оставяше кървава следа из Европа
докато Стефан и аз скърбяхме.
Не е точно майчинско, Елена.
Що се отнася до мен, майка ми умря
когато погребахме празния й ковчег.
Жената, която търсим е само инструмент,
с който да върнем брат ми.
Деймън?
Здравей, майко.
Преди време отбелязвах дните на календара.
Отказах се след няколко години,
но съдейки по странното ти облекло...
Тук си повече от век.
Да.Щях да дойда по-рано,
но си помислих ,че си в безопасност и невредима
в семейната гробница.
Моя грешка.
Е технически аз умрях през 1858
след сестрата в ТБ ме хранят с вампирска кръв.
И никога не помисли да спреш и да изясниш нещата?
Как се озова тук....
Госпожо Салватор?
´´Госпожо Салватор´´?
Незнам как да я нарека.
Моляте викай ми Лили.
Беше 31 октомври 1903.
Току що бях пристигнала на Нюйоркското пристанище.
Небето беше живо с тези красиви,блещукащи светлини,
и навън в нищото сборище вещици нападнаха,
и когато се събудих ги нямаше.
Всички бяха изчезнали.
Тази нощ,небето танцуваше с цветове отново,
и го прави всяка нощ.
Нарича се затвор. Сигурно си вбесила много хора.
Този живот сякаш беше преди цяла вечност.
Ти на диета?
Аз обединих всяка кланница
по пешеходната зона и всеки месарски магазин
по адския път от Ню Йорк
до Мистик Фолс.
Това е последната кръв тук.
Хех. Две капки на седмица, колкото да останеш буден.
Това звучи жалко.
Справям се.
Чух, че ти ти брат ти сте се превърнали през войната.
Ммхмм.
Баща ти сигурно е бил ужасен.
Беше,
и тогава Стефан му откъсна гърлото.
Ммм! Ех
Извинявам се. Жестоко е да се смея,
но браво на Стефан.
Истински мразех този човек.
О,знам
толкова много ,че остави децата си с него,
инсценира собствената си смърт и замина да се присъединиш към изкромвачите.
Е, хубаво е да видя, че си израснал, Деймън.
Как е брат ти?
Ало?
Има ли някой?
Мамка му Стефан! Какво искаш?
Оо, идвам с предложение за мир.
Предполагам, след всичката работа с това пеене и пещта,
си пресъхнала
Ъх!
Виждаш ли, ето така един вампир без човечност
трябва да се държи.
Аз нанасям истинска болка.
Остави ме намира.
Защо? Да не мислиш да се предаваш,
да го пуснеш,да нарушиш правилата?
Стефан, спри.
Хайде, Керолайн.
Просто се предай.
Обещавам ще е по-добре.
Няма да ти позволя да засипеш живота ми.
Ок. Тогава аз ще го приключа.
А!
Ах!Ах!
Имаш много хубави длани.
Фисматос трибум нас екс вирас
сакуитас сангуинам.
Фисматос трибум нас екс вирас сакуитас сангуинам.
Знаеш ли защо съм тук?
Фисматос трибум нас екс вирас..
Защото вината ме държи буден нощем.
Фисматос трибум нас екс вирас
сакуитас сагуинам.
Аз не... не очаквам да ми повярваш,
но искам да ми дадеш още един шанс.
Нас екс вирас сакуитас сангуинам.
Фисматос трибум нас екс вирас
сакуитас
Бони! Чуй ме!
Извинявай... Ох, Господи.
Аз не исках...Аз не исках да наппавя това.
Но го направи така или иначе
защото дори и да казваш истината
старото ти аз е още в теб.
Асцедента е насам.
И ти вярваш, че аз мога да свържа Стефан с неговата човечност?
Последният спомен който Стефан има за теб
е видение на ангел ,който му казва
че всичко ще бъде наред.
Така че ще бъдеш ангел отново.
Той не трябва да знае колко прецакана си.
Разбира се, че ще помогна.
Не искам нищо повече освен да го видя отново.
Опаковай багажа си.
Прекрасно.
Ще предупредя останалите.
Кой ще предупредиш сега?
Ти знаеш толкова много за мен, Предполагам ще ме изслушаш
за моята пътуваща компания.
Каква компания?
Всички....
Запознайте се със синът ми,Деймън.
Той е тук, за да ни върне вкъщи.
Ето те и теб.
Дефинирайки модел на подражание.
Дейман наистина ли е прекарал 5 години в клетка с теб
без да се самоубие?
Приятели умници.
Виждам защо ти си му приятелят за пиене,
мислех, че трябва да премахнеш трудните неща
докато ти сучеше, приятел.
Знаеш ли, какво точно правиш тук?
Мислех си, че мразиш Стефан.
Да, така е.
Всъщност имам цяла сложна
отмъстителна схема срещу него,
но, е, за жалост
за да нараниш наистина някой, на него трябва да му пука.
Значи искаш да върнеш човечността на Стефан
само за да му напомниш колко много се мразите?
Игрите са по-забавни с двама играчи.
Знаеш ли, снощи, невинно момиче получи
неволна спленектомия
защото я доведе в живота си.
Ако това е представата ти за забава,
тя да се вгледаш дълго в огледалото, приятел.
И какво, направи преоценка на моето незачитане на човешкия живот?
Не. Просто посрещаш смело дълбока, очевидна самота.
Оу. Хвана ме.
Да. Аз съм просто един никой, който не мисли доброто
докато ти си вкъщи, отметвайки житейските си постижения...
Момиче, дете, смърт.
Звучи чудесно.
Какво правиш?
Какво правиш ти?
Нарича се пролетна ваканция.
Нарича се практика.
Той добре ли е?
Добре е.
Добър опит, ти си задник.
Втори урок в губенето на контрол..
Не спасяваме непознати.
Скрий се в стаята си.
Ще се разправям с теб по-късно.
Така че да обобщим...
Да пуснеш, означава да бъдеш идиот,
увеличавайки шансовете си да се хвана,
и най-лошото от всичко е... Активно да правиш избор...
Шшш, шшш.
ох, Ензо.
Глупости.
Тези вампири са били затворени с теб
през цялото време?
Ние ходихме заедно навсякъде.
Случи се така, че те бяха на лодката онази вечер,
бедни души.
Тези бедни души не се случва да имат
същия афинитет към търкалящи глави, нали?
Напротив.
Тези хора ме спасиха от тази част от мен.
Бях заточен тук,защото бях чудовище.
Пих без никакви угризения от какъвто и да е човек
Бих си забила зъбите вътре,
но заключена в тази клетка,
Бях принуден да стоя срещу животното,
в което се бях превърнала,
и след като привършихме ресурсите,
моите приятели жертваха храната си заради мен,
и аз знаех, че ако изпия всичко,
както всяка кост от тялото ми желае,
не би било достатъчно, за да ги събудя,
затова се научих
да контролирам жаждата си за кръв.
Тези хора ме накараха да се почувствам отново човек.
Ще донеса остатъка от кръвта, за да можем да ги съживим.
Не само е изкормвач,
тя е откачен изкормвач.
Или се чувства отговорна за тях.
Какво, шегуваш ли се?
Тя си има вампирска къщичка.
Деймън...
Това не е ли асцедента?
Да.
Защо Бони не е тук?
Защото Бони не търси асцедента, Елена.
Заклинанието се чувства все по-силно.
Асцедента трябва да е някъде тук.
Защо асцедента да е тук?
Не знам. Не го сложих тук.
Ако не мислиш, че съм способна да се променя
защо прекара целия ден с мен,
изваждайки ме в средата на нищото?
Мога да ви изкормя отново.
Приятелите ти дори няма да чуят, че крещиш.
Защото може би си прав/а.
Може би дълбоко, има част от мен,
която вярва, че има парченце доброта в теб.
Ха!
И ще бъдеш прав. Ха ха!
Гледам, гледам и не!
Те не са скрили асцендента
в произволна купчина ...
Охх! О, Господи!
Бонии!
Какво правиш?
Поличавам ти доверието и ти забивам нож в гърба.
Гадно е, нали? Бони, моля те, недей.
Недей какво? Да не те оставям тук съвсем сам,
Карайки те искаш
да искаш да сложиш край на живота си?
Почти се самоубих заради теб!
Бони, моля те, повярвай ми. Промених се.
Знам.
Аз също.
Поне все още дишат.
Оу,Деймън трябва да е намислил нещо по-добро.
ако той изпрати Б отбор.
Какво ще кажеш да му пратим съобщение?
Какво правиш?
Спирам те от това да оставиш персонала за почистване
две мъртви тела,
да не споменавам,убийството на на настойника на Елена
и най-добрият приятел на брат ти.
Харесва ли ти да бъдеш заключен/а и измъчван/а
докато върнеш човечността си?
Сигурно е много изтощително да преосмисляш всичко,
отричайки собствения си копнеж да убиеш
и слагаш край на темата.
Отдръпни се.
Добре. Щом това е, което искаш.
Хей!
Хей! Къде отиваш?
Ти си мислиш, че не знам всичко за теб?
Аз те научих как да контролираш жаждата си за кръв, помниш ли?
Стой мирно и не викай.
Какво правиш?
Това, което ти се съпротивляваш да запазиш.
Ако се опитваш да ме изкушаваш, това няма да проработи.
Аз не се опитвам.
На дълбоко ти и аз сме всъщност същите, Керълайн.
Хайде! Ти можеш да нарушиш рутината за секунда, нали?
Тя има наистина прекрасна шия.
Твоя вампирски маниер ще трябва да хване
следващия влак навън.
Ние отдолу сме вещица.
Искаш да ги оставиш отзад?
Не, Деймън. Ти..ти не можеш да ме спасиш без да спасиш тях.
Ще се върнем за тях, обещавам.
Да тръгваме.
Деймън, виж навън.
Това Аурора Борелис ли е?
Още позната като билета ни за навън.
Взе ли го?
-Да. -Добре.
Ти се шегуваш.
Върви.Започни проклетото заклинание.
Ще отида да я взема.
Време за ставане.
Не!
Казах, че те няма да дойдат.
Какво си направил?
Ще ги видим на съвета. Да тръгваме.
Ти не разбираш, Деймън.
-Няма да ги изоставя. -Много жалко.
Те са моето семейство.
Тези хора са моето семейство.
Тези побъркани може да са твоето семейство,
но Стефан Салватор е мой
и ако не искаш да му помогнеш
Ще ви оставя тук да изгниете.
Разбираш ли?
Sangiema meam liber nos ex carcerema.
Sangiema meam liber
Деймън!
Sangiema meam liber nos ex carcerema.
Бони!
Хубаво неглиже.
Ензо, хей.
Ъм, обадих ли ти се снощи?
Имам съобщение от теб да се срещнем,
Но не си спомням да съм те виждал
Виж, Сара.
Беше грешка да те вкарам в живота си.
Тогава защо го направи?
Наречи го дълбока и очевидна самота.
Хе хе.
Виж. Истината е, че ти беше пионка
в игра, която изгубих интерес да играя.
Не си обикновено момиче, Сара Салватор.
Заслужаваш повече.
Сара Салватор?
Защо ме наричаш така?
Мм-хмм.
о, Боже.
Това е лошо.
Кое?
Оженена съм за идиот.
Ъхх!
Можеше да умреш днес.
За разлика от всеки друг ден?
18 години, ето колко дълго се нуждаех да си жива.
Помогни ми да отгледам това бебе.
И после ще може да го пуснем на свобода
и ти ще може да си обикаляш наоколо въоръжен и с вампири и да се правиш на идиот.
Ок?
Добре.
Целият свят се движи от това
Колкото по-скоро го разбереш ,толкова по -добре .
Може би ще ме научиш.
Това е повече по работите на Стефан.
Може би той ще ти даде ръководството
след като майка му си върна здравия разум.
Стефан беше прав.
В нощта на погребението ми,
ангел го посети...аз.
Аз просто се обърнах и...
Исках да видя моите момчета...
Но когато се наведох да прошепна в на Стефан ухото
гладът не надигна.
Всичко, което можех да чуя беше пулсиращите вени,
всичко, което можех да помириша беше кръвта.
Така че избягах
заради теб.
И няма значение колко дълбоко ти усети моето отсъствие,
то е наполовина дълбоко колкото аз усетих твоето.
Хубаво е да го знаеш.
Ще те оставя да поспиш.
- Деймън. - Да?
Колкото и да съм гледала напред за нас
да се опознаем отново един друг
Аз се страхувам от това аз... Аз не мога наистина да бъда себе си
докато не възстановим онези, които сме загърбили.
О.
Кога се връщаме?
Скоро, но не се тревожи.
Затворническият ти свят няма да избяга.
Къде държат храната?
Ааа!
О, да му се невиди.
Кои по дяволите...
Аа!
Вероятно, трябва да провериш инвентара на фризера.
преди Лили да се събуди.
Имаш нейните очи.
Донесъл си това?
Това е единствената бебешка снимка на гаджето ми,
която съществува.
Разбира се, че го върнах.
Дай ми това.
Хареса ми да видя тази твоя страна, днес
Разочарован и обезверен?
Виждаш това всеки ден.
Истински син на майка си.
Тя е просто средство, я което ще върнем Стефан обратно.
Виж, знам, че тя не е жената, която помниш,
но и дай малко време.
Имаш късмет, че си толкова очарователен,
защото целият ти оптимизъм е адски дразнещ.
Е, и на мен ми се случва да знам от опит
, че никога не е загуба на време да се оглеждаш за доброто в някого.
Е, някой е оставил децата си, за да бъде
майка на семейство вампири.
Мисля, че ще ни трябва доста време,за да го открием.
Е, значи е добре, че имаме цялото време на света.
Това не беше ужасно.
Виждаш ли? Контролът е надценен.
Дори не помня, как се върнахме
в стаята ми.
Къде ми е блузата?
Близо до кървящото момиче, което зарязахме
на магистралата.
-Хех хех. - Ха ха ха!
Беше прав/а.
Твоят начин е много по забавен.
О, хей, Бон-бон.
О! Ахъм.
Съжалявам.
Неудобно време
Не, не, не Добре е, Аз, ъм...
Аз всъщност трябва да проверя Рик
да разбера как вървят нещата със Стефан и Керълайн,
така че...
По-добре да са наред
Аз исках само да ти благодаря
че ми помогна да намеря скривалище днес.
Знаеш, там има луда дама
която иска да отвори затворническия свят повече от всичко, нали?
Но ние никога няма да се върнем там,
нали?
Не, няма
Добре.
Защото аз имам нещо за теб,
подарък от 1994.
Щях да ти го дам вчера,
но после ти действа като задник,
и не си го заслужи
Ами, аз...
Това не е каквото си мисля или е?
Ако не бяха твоите бележки
на картата в Нова Скотия,
Никога не бих си спомнила
магията на този остров,
и имаше голяма вероятност да не бъда тук днес
Така че, за моето голямо пътуване през `94, имам нещо малко за теб
Лека
Лека за вампиризъм
Знам, че си планувал да го вземеш за себе си
Ти имаше целия маршрут надолу по картата, до километър
Защо ми даваш това?
Защото майка ми е изненадващо щаслива като вампир,
и защото съм напълно сигурен/а, че ше върнем
Керълайн към нормалното, по стария начин
но най-вече, защото знаех, че го искаше за Елена.
Ами ако не го искам сега?
Това въобще не е моя работа.
Просто приключвам, това което ти започна
Можеш да и го дадеш или не.
От теб зависи.
Sync & corrections by Rafael UPD www.addic7ed.com/