Къде отиваме отново?
Никъде.
В това няма смисъл. Не може да отидеш никъде.
Трябва да отидеш някъде.
Казах ти Аксел. На вън сме за Неделно каране.
Съжалявам. Не го схващам. Вие схванахте ли ?
Каране е. Няма нищо за схващане.
Е ще спрем ли за обяд?
Не, тогава ще сме тръгнали за обяд.
А това не е отиване за обяд. Каране е.
Но какъв е смисъла?
Смисълът е да се кара.
Дишаш въздуха, гледаш пейзажа.
Правихме го през цялото време когато бяхме деца.
Мили Боже. Това идея на мама ли е?
Звучи точно като идея на мама.
Тя винаги опитва да направим спомени на безценица.
Всъщност беше идея на баща ви,
затова чувствайте се свободни да изпратите оплакванията си на него.
Хей, какво ще кажете да раздвижим нещата с една игра в колата.
20 въпроса.
Аз ще започна. Защо правим това?
Защо правим това ? Защо правим това ? Защо правим...
Значи ние наистина не отиваме на никъде?
Ние сериозно нямаме никаква дестинация?
Не. Нямаме.
Караме . Карането е забавното.
Но това не е забавно.
Виж, това се случва когато хората достигнат определена възраст.
Те просто прелистват миналото си
търсейки нещо да докажат, че целият им живот не е бил провал.
Гибелно каране.
И защото телата им са ги предали,
търсят нещо лесно
да не изкачват стълби и такива работи.
Не сме на 100!
Е, тези от нас, в разцвета на живота
нямат време за това!
Трябва да се измъкна от тези църковни дрехи
Като пожар върху тялото са!
Да, виж, трябва да се прибера.
Правя дизайн на страницата ми за годишника на класа.
Ще напиша вдъхновяващи цитати по ъглите
и след това моят силует в центъра на страницата
и след това името ми написано надолу
с дума за всяка буква.
Сю. "Толкова грозна всеки ден" (S-u-e. "So ugly every day.")
Пак заповядай. Мамо!
Майк. Аксел.
А още не съм казала най-добрата част.
Заедно с Брад ще излезем вън до голямата изкуствена крава
ще седнем отгоре и ще носим сомбреро!
Ха!
Шш! Не казвай на никой.
Защо носите сомбреро?
Защото е забавно.
Да, не съм сигурен/на за това.
Сигурен/на съм че е.
Вие хора мислите че е забавно, нали?
Не мисля, че нещо е смешно.
Добре. Носим собреро защото това е сеньор крава.
Сеньор?
Схвана ли?
Пази си силите, Сю.
Никога няма да е добро като моето.
Just drew a big picture of the buttronauts and said,
"see you on the backside."
Мразя се, но това е смешно.
Ооо, тук преди имаше щанд за царевица,
от където си купихме онази наистина хубава царевица, помниш ли?
Да, това със сигурност беше хубава цареица.
Какво ти казах? Шофирането на смъртта.
Аксел, трябва да се върнеш обратно в университета
и да вземеш онова сомбреро, което татко
донесе от Gatlinburgза снимката ми.
Помниш ли, ти го взе в университета?
Въпреки че ти казах, че е специално и да не го взимаш?
Боже, все тая. Добре.
Seriously, guys... you're not gonna top the corn.
You've had your little drive down geriatric lane.
How about we wrap this thing up?
Хей, всеки път, когато някой се оплаче,
прибавяме 20 минути към пътуването.
Няма да го направиш.
Имам пълен резервоар и празен мехур.
Мога да го правя цял ден.
Неделното каране
не създаде точно спомените, които се надявахме.
но имаше една неочаквана полза.
Здравей, тате. Тъкмо бях до библиотеката.
Знам, че казах, че може би ще имам нужда от превоз, но нямах.
Хареса ми да вървя.
Хареса ми да вървя навсякъде, всъщност.
Та как така получих писмо от училището
адресирано до родителите на Брик Хек?
Какво странно нещо си направил сега?
Могат да бъдат най-различни неща.
Чакай малко.
Какво ще сажеш да останеш тук, докато открием защо...
Си станал атлет на месеца?
Какво по дяволите?
Атлет на месеца? Наистина?
Не разбирам.
Имаше ли писмен тест или нещо такова?
Да не са те преместили в специален гимнастически клас?
Защото това се обсъждаше.
Не, но като се замислям, аз като че ли правя
това, което трябва да правя в последно време.
Вместо да имитирам стомашни болки ида чета в тоалетната,
аз всъщност участвам.
Наистина?
Хубав медал.
Ако знаех, че спортовете имат толкова интересни шрифтове,
аз щях да участвам в баскетболен мач
много по-рано.
Благодаря. Благодаря много. Ние сме много горди.
Така ли? Оо.
От какво сме горди?
Говорих с учителя по физическо.
И очевидно е легитимно.
Той каза, че му харесва това което вижда напоследък
и мисли, че Брик ще е атлет на месеца.
Това е страхотно. Странно, но страхотно.
Нали?
Но, знаеш ли, като се замисля,
забелязах, че той е станал по-силен в последно време.
Онзи ден той отвори капачката на пудинга
все едно е нищо.
Но все пак е Брик, Майк. не се въодушевявай много.
Знам.Знам.Но си помисли.
Възможно е гените да се проявяват по-късно.
Имам предвид, че не стигнах 1.80 до средата на гимназията.
Кой знае, Франки?
В крайна сметка той може да се окаже мое дете.
Да, Майк се чувстваше много добре заради Брик.
А аз се чувствах много заради тройния
бургер с бекон, който си взех на път за вкъщи.
Аз жадувам за ден още когато майк не ни разреши да спрем там
по време на нашата тъпа идея за неделно каране.
Тъпа почтеност.
Не съм гладна,така че вие сте сами за вечеря!
Това, което правиш винаги е да мислиш за себе си!
Ти имаш около милиони снимки!
Освен това, гимназията няма значение.
Изчакай да отидеш в колеж. Това има значение.
Винаги казваш това.
Каза го, когато бях в началното училище,
казваш го, когато съм в гимназията.
На каквото и стъпало от живота да съм
е това, което няма значение!
Мамо, Аксел кара обратно до кампуса
и не ми донесе обратно сомбрерото!
Какво? Аксел, защо ще биеш целият този път без да го вземеш?
Виж, в почивка между семестрите съм.
Тук съм за да ям безплатна храна, и да те карам да ми переш дрехите,
а не да бъда тормозен с всички тези изисквания!
Отидох на бързо за да взема Японските ми звездички за хвърляне,
и забравих да проверя за тъпото сомбреро!
Ок, Сю, той е забравил.
Ей, защо да не носите моряшки шапки и да седнете върху кравата?
Сигурен съм, че Брад има няколко такива наоколо.
Това ще е смешно.
Да, Брад има към 100 моряшки шапки.
Но кажи ми, как това може да е смешно?
Крава моряк? Да, има смисъл.
Казах му, че ми трябва това сомбреро, но той не слуша!
Мамо, знаеш че е вярно.
Той никога не ме слуша!
Добре, добре, добре!
Аксел, може би можеш да се върнеш и да вземеш шапката.
Това ще е нещо мило което можеш да свършиш за сестра си.
Не съм сигурен, че вече е в мен, побъркана такава.
Какво? Изгубил си семейното сомбреро?!
Не знам! Празнувахме пети февруари
и е възможно да е използвано за купа за топене.
Боже мой, мамо, защо тя полудява толкова много заради това?
Трябва да разбереш, Аксел,
това е абитуриентската година на Сю и е наистина важно за нея.
Може би ние трябва да намерим друго сомбреро.
Но това беше, което значеше нещо за мен!
Не мога да седя върху крава със случайно сомбреро!
Аксел, мисли. Да не би Хъч да го е сложил някъде?!
Да не би ти да си го сложил някъде?! Да не би Кени... Млъкни! Накарайте я да млъкне!
Сю, просто... Защо взимаш неговата страна?!
Не е така! Разбирам, че си разтроена!
Защо взимаш нейната страна?! Не взимам нейната страна.
Аз просто се опитвам да... Мамо!
Спри! Забрави. Ти не разбираш.
Аха, нищичко не разбираш.
Не мога да се справя, Майк, просто не мога.
Намесиха ме в караницата си
и накрая си го изкараха на мен.
Казвам ти,
трябва да се отърва от това чудо с Брик.
Мислих си да го хвана,
да разбера накрая за какво го бива. - Казвам ти, със сигурност.
Държат се така, все едно искат да им помогна.
Но, едва ли искат...
Нямам предвид ръгби, да не съм откачен...
И все пак - кой домъкна едно сомбреро?
Или изобщо да не бях взимала,
щом няма да има за всички?
За какво ми говориш?
За Аксел и Сю, защо? Ти пък за какво говориш?
За Брик - да не забрави, че синът ни е атлет на месеца?
Е, за февруари - най-краткия месец, но все пак...
Аха, трудна работа, Майк.
Брик се справя,
но Аксел и Сю ще си издерат очите още малко.
Няма ли да има край?
Сега се карат за някакво си сомбреро,
после за нещо друго...
Няма да сме вечно покрай тях.
Да разбирам, че няма да сме покрай тях като се карат, а?
Майк, не се шегувам.
Ще бъдат в ЕДИН И СЪЩ колеж догодина.
Писна ми да угаждам на всеки,
и да защитавам всеки.
Добре де - кой е крив?
Как да ти кажа? Сю с това нейно сомбреро...
Не че е станало кой-знай-какво, де.
Е, същото трябва да кажеш и на Аксел.
Да, бе - откачи ли?
Е, защо не?
Защото не злепоставяме децата си едно на друго, Майк.
- Просто не бива така. - Де да знам...
Ако се правиш, че си на страната на всеки,
кое му е хубавото?
Ако искат да си искрена с тях,
просто бъди.
Може пък и да им помогне.
Казвам ти - така направи.
Виж го Брик - не може се запре.
Сигурно щом си майка
е трудно да възприемеш децата си като порастнали,
дори и да са на 100.
Майк беше прав - децата порастнаха по доса ни
и е крайно време да се отнасяме с тях като с възрастни.
- Здрасти, имаш ли 5 мин? - Аха.
Дръж си ръцете така
ще хвърля точно през тях.
Да бе, друг път...
Слушай сега, искам да си поговорим
за това какво се оплеска -
за цялата тази работа със сомбрерото.
Уф, съвсем малко ми трябва да се отърва от вас.
Добре, но искам да знаеш, че може и да не си личи,
но виждам, че си разочарован.
Знаеш, че обичам Сю много.
Но, повярвай ми, наясно съм че тя е понякога малко...
неотстъпчива.
Най-накрая! Мерси!
Да, знам.
Като се хване за нещо и не го пуска, турско да стане.
Постоянно е нещо "бла бла бла";
"ала бала"
Откачена работа...
Но това си е тя -
емоционална, объркана, припряна -
като водолаз на пътя.
Най-после!
Какво да я направим тогава?
Да я разкараме от града?
- Да й сменим главата? - Да, схванах.
Разбирам, че понякога ти е адски досадно,
но си баткото в случая.
Затова следващия път
когато ти бръкне в джигера,
просто си кажи майната му и забрави за случая.
Дръж се като по-зрял.
Аха, така и ще направя.
Страхотно.
Виждаш ли, не е ли хубаво
когато можем да говорим като възрастни?
Ъъ, хайде с това нещо навън.
Така, Брик, слушай.
От както спечели наградата си мисля че да излезем
и нали знаеш, да потренираме някои неща.
Кажи ми в кой спорт смяташ, че си най-добър?
Бих казал тенис.
Тенис? Има смисъл.
Джентълменски спорт, по-малко въпрос на сила,
повече въпрос на добра координация между ръката и окото.
Хващай.
Добре. Все има върху какво да се работи.
Но поне не изкрещя този път.
Така че... напредваш.
"Безмилостен"? Мислиш че съм безмилостен?
За какво говориш?
Аксел каза, че ти си казала, че съм безмилостен!
Истина ли е? Казала ли си това, мамо?
Наистина ли каза това?
А-а-ами... Да, но го казах по напълно позитивен начин,
като "безмилостен" да бъдеш силен и никога да не се отказваш.
Има толкова много хора които са безмилостни...
Хилари Клинтън е безмилостна, Елеонор Рузвелт е безмилостна,
онова момиче на което рамото беше ухапано от акула и още сърфира.
Колко безмилостно е това?
Имам предвид, има толкова много безмилостни герои.
Има по-добри думи които може да се използват вместо "безмилостен"
Примерно "настоятелен", "упорит"...
Сериозно? "Настоятелен" е по-добре от "неотстъпчив"?
Баба постоянно ми казваше, че съм неотстъпчива.
"Ау, скъпа моя, толкова си неотстъпчива..."
Наресваше ми.
Беше толкова забавно и пихме горещ шоколад тогава...
Искаш ли горещ шоколад?
Добре де, как досега никога не си ми го казвала,
а го каза баш на Аксел?
Защото казвам постоянно какви-ли-не неща за вас
на единия и на другия...
А, Аксел каза ли ти също, че те обичам? Защото, освен другото, му казах и това?
Ух, на мама, момата...
Някой друг казва ли "неотстъпчив"?
Татко? Някой даскал?
Някъде да си го прочела, случайно?
Не-не-не!...
Това си е моя запазена марка, само и единствено за теб.
Аксел не звучеше толкова въодушевено?
Уф, деце, този вашия **изказ**...
"Страшен", "сочен" - виж ся' "откачен" вече звучи яко.
Май съм позакъсняла малко.
Както и да е - казала си "неотстъпчив"
и това е точно човек, който като захапе не пуска...
А аз съвсем не съм такава.
"За*би" на "Frozen" ми е любимата песен
и как може това да ми е любимата песен, ако аз съм "неостъпчива"?
Просто не ми се връзва!
Това не е краят!
Брик, отвори си ушите.
Спортът е добър учител.
Учи те, че има победители, има и губещи.
Просто е като бял боб - ако не победиш - губиш.
Какво и да ти е казвала майка ти -
не е права.
- Схванах. - Точно така.
Сега си спортист на месеца,
услажда ти се, дори може да ти се прииска отново.
Ъъ, имам предвид ако даскалът ти не от онези,
дето гледа всеки да е поне веднъж "спортист на месеца", нали?
Абсурд, трябва много да се постараеш.
Добре, да почваме.
Давай да го направим и да се позабавляваме.
Чакай малко, какво е това?
Книги за тенис.
Тук е биографията на Артур Аш,
"Иска ти се да играш тенис"
и "Гневни зърна", ако ни доскучае.
Ъъ, къде си дянал ракетата?
Не те разбирам?
Казах ти "отиваме да се поизпотим".
Така де, от четене.
Не пипвам нищо, пред да съм прочел как се прави.
Не е истина просто...
Поне видях, че взе кутията с топките в сака.
Цък.
Това е чипс,
в случай, че огладнеем докато четем. Трябва да се хапва.
Добре.
Чук, чук.
Нали не си забравила за горещия шоколад от вчера?
Направих усмивка с бомбончета.
Точно както го харесваш. - Не, благодаря.
Съставям списък от 100 причини
защо не съм неотстъпчива.
Слушай, Сю.
Съжелявам.
Не трябваше да си говоря с Аксел за теб.
Не беше правилно, но не знам защо го направих.
А истината е,
че обичам брат ти, но понякога се държи като магаре.
Благодаря ти!
Понякога си мисля, че аз съм единственият който забелязва.
Не повярвай ми. Всички забелязваме.
Но помни,
въпреки че си по-малка от него,
ти се държиш по-зряло.
Нищо, че е на 20 - пак е като бебе.
Но, както и да е.
Никой не е длъжен да казва нещо.
Това ще е просто нещо, което...
Аксел, според майка ти си магаре!
-Какво? –Да.
-Тя току що ми каза. -Не.
Ето...
Добре, а майка каза ли ти, че си малко тъпичка?
Какво?
Не съм казвала "тъпичка".
Казах по-скоро "емоционално руса".
Кой не иска да бъде сравнен с кученце?
Добре, майка каза ли ти, че си "голямо мрънкало"?
К'во? Никакъв шанс.
Ти си мрънкалото.
Ъъ, казах "мрънкалце"...
Трябва малко да се вдетеним понякога.
Невероятно е...
Уф, де да знам, Брад. По-височко ми идва това нещо.
Трябва да го направим, Сю. Животът ни зависи от това.
Като одъртеем,
ще си гледаме албумите на класа постоянно...
Съжалявам, но
ми липсва хубавото сомбреро от Гатлинбург.
Все пак евалата на шефа на Тако Джейсън.
Даде ми неговото от глава си...
Не, Сю - аз съжалявам.
Единствената шапка, която имам е сомбреро.
Няма проблем.
Да действаме бързо, докато някой не ни е видял още.
Давай, давай, бързо, Брад.
Споко, имам цяла веч...
Дали ни снима вече?
Не знам колко още мога да издържа върху нацвъканото.
Аха, пълен отврат.
Някой по-добре да го почисти това чудо.
Господи!
Май трябва да направим Фейсбук група за почистване на тази крава.
Велика идея, Сю!
За съм, за съм, за съм!
Добре, вече трябва да е готово.
Аха.
Осем, мисисипи,
седем, шест..... добре, добре,
Пет.. не, не! Ей, не, не, къш, къш!
Разкарай се оттам, ей!
DJ Aligator - Woof like a dog
Как се плаши гарга?
Страхогаргамел!
О, да, да, да!
♪ I could wile away the hours, conferring with the flowers ♪
♪ Consulting with the rain ♪
♪ And my head, I'd be scratching ♪
♪ While my thoughts were busy hatching ♪
♪ If I only had a brain ♪
Добре, добре, даа...
Най-накрая, май ще стане!
Дано, намести се, усмивка!
Уф, чакай - разкарай стълбата.
- Олей! - Олей!
Господи! Успяхме! О, да!
Върхът сме!
Добре, добре.
Когато си в беда
звъниш за помощ на този, който със сигурност ще се отзове,
без значение какво ти се е случило...
Е, първо звъниш на мама, тате, баба, деде...
...другото деде, приподобния Томтом,
Ръсти, Чарли, Нанси Донахю,
чичака от Тако Джейсън и... ...накрая на Аксел.
Привет, загубеняци. Май искате да слезете, а?
Откривам търга.
Ето го момчето ми.
Още с ханцунга.
Аха, спортувах наскоро
и не мога да си намеря гащурките.
Няма проблем, ъъ...
...ъъ, какво е това "Тоболски" на гащето?
А, това е съседа по шкафче в салона.
Той ми взима гащетата, затова аз му нося неговите...
Чакай малко,
ти му носиш гащата, и той твоята?
Екзактно.
Нека те питам нещо, сине:
Това чадо Тоболски бива ли си го?
Аха.
Като бягаме винаги изпреварва всички.
Аз като започна и след няколко метра се изнизвам като пръдничка по терлички
в храсталака, където имам заровена книжка.
Гениално, а?
Добре, и какво казва даскала по въпроса?
За това, че си разменяте гащурките?
Ами, той не бих казал, че ни позна добре
и ни вика на името, което вижда на шортите.
Аха, значи ти вика...? - Тоболски.
На Тоболски как вика?
Хек, сигурно.
Все пак не винаги съм там да знам,
понеже често се преструвам, че ми се схваща крака,
за да ми дадат бананче при мед сестрата.
Брик, май не схващаш?!
Аааа, казваш....
Аха.
Никакъв спортист на месеца не си. Шортите ти са.
Ти да видиш. Какво излиза, че съм се потил напразно?
Няма да ми вземеш десетачката, нали?
Да не съм страшилище.
Ще ми плащаш на вноски.
Майтап бе, Уили.
Каквото и да дрънка майка, не съм чак такъв смотаняк.
Ама тя не те смята за такъв.
Просто го казва, за да ме накара да се почуствам по-добре,
затова, че съм неотстъпчива.
Е, чакай, ама ти не си...
Е...
Имаш много други хубави черти.
Цък.
Знам, че те побърках с това сомбреро.
Трябваше да го взема вкъщи, но съвсем забравих.
Всъщност, не разбирам?
Защо майката все ни се меши?
Май не й ще да ни види порастнали?
Технически ще ни е майка завинаги.
Това е.
Колко мъка има по този свят...
Когато и аз изчезна, остава да се грижи само и единствено за Брик.
Горкото то.
Абе, един ден като сме и двамата в колежа,
може да те взимам от общежитието
и да се прибираме вкъщи от време на време.
Нали, майката да ни поизпере малко...
Аха, чудесна идея.
Аха.
Значи ще се виждаме в колежа?
Е, знам кое-къде-е.
А ти вероятно ще се губиш постоянно.
Ще бъде страхотно.
Чакай, ние не се прибираме... Къде отиваме всъщност?
Никъде, просто се разхождаме.
Ей така да си покараме наоколо.
Оки-доки.
Как се казва това хвърляне?
Някак си.
Две точки, нали?
Тъй вярно - две точки винаги.
Освен когато си преди 3-точковата линия.
Това пък къде е?
Сигурен ли си, че искаш да знаеш?
Аха, наистина.
Добре.
Ето тук е.
Готови, старт.
Еха.
Нека и аз опитам?
Разбира се.
Понеже си новак ела по-близо до коша.
Ето.
Тук?
Еха, добре. Не беше зле.
Стойката ти е добре,
но ще трябва още малко сила.
Май че ще се справиш.
- Сериоз? - Аха.
Сега и да си държа очите отворени...
Абе остави за друг път.
Хек на финалната права...
Еха, къртиш мивки!
- Публиката се взриви! - Да.
Хек младши сефте таркало бабаит!
- Ще хвърлиш ли пак? - Аха, вероятно.
Добре.
Тук се, аз изчезвам.
Казах изчезвам.
Повече няма да ме замесвате в детинските си караници.
Единствено исках да се сдобрите.
Не виждам нищо лошо в това!
Ще се сдобрите
защото нека ви кажа нещо:
Животът е като открито море
и единствените, които могат ви спасят са семейството.
Вижте се, само, не ви пука. Добре. Добре.
Защо изобщо се джебля?
Обичайте се, не се обичайте.
Правете какво си щете, но бе мен!
Съчувствам на майка ви,
но...
...понякога изглежда като поизперкала.
Аха, да. Личи й.
Все още си я обичкам, нали знаете.
Не ти е лесно.
- Аха, откача. - Понякога да.
Абе малко си е откачена.
Е, не казах "откачена", а "изперкала".
Абе, както и да е.
Не са ли синоними, а?
- Synced and Corrected by peterbrito - - www.addic7ed.com -