Къде е?
Не знам.
Къде е Черното Небе?
Остават ти още 3 крайника.
И други принадлежности, които никой мъж не иска да губи.
Къде е Черното Небе?
Замина.
Те...
Качиха го на кораб.
На къде отива корабът?
Ню Йорк.
Закълни се.
В семейството ми.
По-добре им е без теб.
Дявол, ама друг път.
Човекът е страхливец.
Какво ли не бих дал да махна тази смешна маска и...
И какво?
Да го ударя... в лицето..
с моите... юмруци.
Не знам, изглежда ми доста способен.
Моля те кажи ми, че не долавям някаква адмирация към този терорист.
Това са просто спекулации. Никой не знае дали е терорист или не.
Напълно си права. Терористите имат каузи.
Поемат отговорност.
Ал Кайда искаха света да знае точно какви задници са.
Този? Никакъв шанс.
Само терор, без "-ист".
Знаеш ли как се нарича това? Лудост.
Хмм, може би.
Как е раната ти?
Отива към агония.
Добре, какво мислиш, Мат?
Мисля, че Фоги ще хвърля за Метс до средата на сезона.
Говоря сериозно.
И аз също. Виждал ли си им състава?
Хайде де, искаш да ми кажеш, че този тъпак, който взривява задния ни двор
не те вбесява?
Това, което се случи в Адската Кухня
с теб и Елена, и с всички хора, които бяха ранени...
да, вбесява ме.
Но този, който и да е, какъвто и да е мотива му,
не трябва да бъде съден и осъждан в медиите.
Ние сме адвокати и знаем, че не трябва да е така.
Тогава, хипотетично, ако хванат този тип
и му трябва адвокат... Нелсън и Мърдок ще му предложат защита?
Не, по дяволите.
Ще бъде негово право.
Ами моето право да го ударя в тиквата?
Извадиха парче стъкло от мен.
На Елена ѝ трябваха 12 шева.
И ти искаш да адвокатстваш на виновника?
Искам да се уверя, че правилния човек си плаща за стореното.
Цялата тази работа е съмнителна.
След разстрелът на онези ченгета, полицията вероятно иска да уреди нещата
по старомодния начин, ако се доберат до него.
Да, това е повече от вероятно.
Мисля си, че бихме могли да се развеселим в края на деня.
Да си тръгнем в малко по-добро настроение от дълбока депресия.
Права е. Ти ни закопаваш, Мърдок.
Аз?
Супер оферта! Софтбоул!
Кога ще си имаме фирмен отбор?
Само тримата сме.
Поне двама не са слепи.
Скептици, всички и всеки.
Керън, хайде де.
Тренировка, ти и аз, "Челси пиърс".
Какво ще кажеш? Ами, аз...
Или пък, не. Всичко е ок.
Не, не. Искам, искам. Просто...
Имам едно нещо.
Върви, върши си работата.
Няма проблем.
Добре, ами... до утре.
Ние ще сме тук, готови за големи събития и други.
Добре.
Суперско.
Несъмнено, отбелязвам прогрес.
Знаеше ли, че тя има спрей на ключодържателя си?
Това лошо ли е?
Изобщо притесняваш ли се за нея ?
Притеснен, в смисъл, че тя премълчава нещо?
Всеки си има своите тайни,Фоги.
Аз нямам. Бих искал да имам.
От твоят вид... Като с мацката, с телефона еднодневка.
Предполагам, че е знойна. Знойна ли е?
Откъде да знам ?
Старата песен.
Ти винаги знаеш.
Става ли сериозно при вас?
Да си приготвям ли фрака?
Не... не се получи.
Съжалявам, човече.
Аз също.
Виж, ще остана тук тази нощ, да наваксам със случая с наемателите.
Искаш ли да остана ?
Не, няма нужда.Добре съм.
Ще се видим утре.
Хей, Мат...
тя губи, човече. Наистина.
Лилънд Оулсли, финансов съветник
в престижната фирма Силвър & Брент.
Средствата бяха пренасочени, както бе поискано.
Спазени са всички уговорки според твоето споразумение
с човека, който не трябва да бла, бла, бла.
Бизнесът може да продължи?
По най-добрият възможен начин... необезпокояван.
И... какво ще правиш с тях, когато ги получиш?
Какво? Мислиш си, че съм просто изкуфяла писарушка,
който мести огромни суми без да има представа, с какво са свързани?
Числата са като чаени листа.
Никой не може да ги разчете като мен.
Влагаш сериозни средства да изчистиш доковете...
за да си сигурен, че полицията ще стои на поне 10 пресечки от тях.
Още за подкупи на контрольорите,
за да се гарантира свободното преминаване.
Знаеш ли колко много струва това?
Аз да.
Има ли смисъл от всичко, което каза досега?
Да, имам...
Това, което се случи с Руснаците...
Трябва да внимаваме, всички ние.
Аз пазя теб... ти пазиш мен.
Това имам предвид.
Всеки мъж трябва отстоява... себе си...
или да падне недостоен.
Какво, по дяволите, означава това?
Скапаняк.
О, Боже!
Какво искаш? Портфейлът ми?
Знаеш, какво искам. Кажи ми за човека, за когото работиш.
Работя за Силвър & Брент.
Ще те попитам отново.
Обмисли отговора си.
За кого работиш?
Казах ти, работя за Силвър...
Работиш за Уилсън Фиск...
грижейки се за парите му.
Което означава, че имаш записи, доказателства за...
Задник.
Цяла нощ ли ще лежиш тук?
Влошава се.
Когато го приехме, проблема на Матю изглеждаше не толкова сериозен.
Сега страда много повече.
Лекари, духовници... никой няма идея какво му е.
Чухме за работата ви със специални деца
и решихме, че може да му помогнете.
Но не безплатно.
Баща му е оставил значително наследство.
Нещо за майката? Починала ли е?
Не, тя...
Ами, това е друга история. Пристигнахме.
Уредете плащането. Аз поемам оттук.
Хората мислят, че се влошаваш.
Но... не е така, нали, хлапе?
Ставаш по-силен.
Да започваме.
И какъв вид обучение е това?
Обичаш ли сладолед?
Да.
Тогава мълчи и яж. Аз ще задавам въпросите.
Първо трябва да разбереш, че
никой не изпитва съжаление към теб и така ще бъде.
Защото, когато става въпрос за родени с късмет...
ти си ударил тотото.
Така ли?
Какво казах за въпросите?
"Мълчи."
Добре.
На колко беше, когато ослепя?
Девет. Девет?
Значи си имал цели 9 години за гледане на филми,
на синьото небе, под полите на момичета, а аз не.
Роден съм сляп.
Не ме чуваш да цивря за това, нали?
Не.
И, ти си на 9, шматкаш си се, гледаш си работата
и Баммм!
Удря те камион, убива те на място.
Не ме уби.
Оживял си?
Хвала на Господ, това е чудо.
Значи, оцеля след катастрофата и
тези химически боклуци попаднаха в очите ти.
После какво?
Чувам неща.
Какви неща?
Всичко.
Кашлене, сбивания, мяучещи котки...
Понякога на няколко пресечки разстояние.
Мога да усещам неща.
Знам къде са нещата и кога се движат.
Но не виждам.
Знаеш ли как се наричат такива неща?
Дарби.
Най-специалните.
Каквито много малко хора имат.
Или заслужават.
Никога не съм го мислил по този начин.
Ами, защото си глупав.
Не съм глупав, умен съм.
Защото си се научил
да четеш Брайлов текст с малките си пръсти?
Разумът не идва от книгите, хлапе.
Умен означава да взимаш точното решение в точния момент.
Както сега.
Какво избираш, Мати?
Да прекараш живота си оплаквайки себе си, лишен от сън?
Или ще нагазиш в дълбокото
и ще разбереш как да пренаредиш картите, които живота ти е раздал?
Ти избираш.
Добър избор, хлапе.
Никой не ми е купувал сладолед, откакто баща ми почина.
Какъв е на вкус?
Ванилия.
Всеки може да усети ванилията.
Бъди малко по-внимателен, използвай дарбата си.
Знаеш ли какво държиш?
Захар, ванилови зърна,
мляко от 3 различни мандри от 2 щата...
бая химикали, направо от периодичната таблица и...
пръст от човека, който ти го продаде.
Градинарствал е тази сутрин.
Цял един свят около теб, Мати, необятен свят.
И е необходимо само...
да ти стиска да го допуснеш до себе си.
Опитай.
Кучето, каква му е случката?
Гладно е...
къкорят му червата...
много иска да изяде хот дога, който човека срещу него носи.
Не е зле.
Ами момичето?
Кожата й... Кожата й е прекалено топла.
Сърцето й бие бързо.
Болна ли е?
По-лошо.
Влюбена е.
А старецът?
Той...
Той умира.
И няма какво да направиш по въпроса.
Голям свят... и не всичко е любов и рози.
Единственият начин за оцеляване на хора като нас
е да го сграбчим за гърлото и никога да не пускаме.
Ако те питам нещо, ще ме удариш ли?
Зависи от въпроса.
Как ме откри? Откъде знаеше?
Дъртата сладурана в сиропиталището си мисли, че е нейна идея.
Но не е, нали?
Може би е една от дарбите ми.
Или просто ти излезе късмета.
Това не е отговор.
Учиш се бързо.
Ще ми помогнеш ли?
Не. Ще те обучавам.
Как да контролираш дарбата си, да я овладееш,
да я използваш и как да се биеш.
Баща ми не искаше да се бия.
Баща ти не е тук. Трябват ти умения за войната.
Каква война?
Ще стигнем и до това... когато си готов.
Аз дори не ти знам името. Как да те наричам?
Стик.
Цяла нощ ли ще лежиш или ще си вдигнеш гъза, най-накрая?
Божичко, хлапе.
Няма ме за 5 минути и ти превръщаш мястото в евтино шоу.
Нямаше те цели 20 години.
Защо си се върнал в града ми?
Твоят град?
Адската Кухня те мрази отвсякъде.
Набедиха те за убиец на полицаи и някакъв си луд бомбаджия.
Да, оправям се с това.
Току-що един старец те светна.
С нищо не се оправяш.
Защо си тук?
За да спася теб
и всеки друг в Кухнята от ужасна смърт.
По-малко или повече.
Документалната следа за Юниън Алайд е провал.
Този, който дърпа конците
е разбил голямата корпорация на множество малки фирми.
Това е стар номер.
Разхвърлянето на информацията, на много места, пречи на разследването.
Това е, все едно...
да се опитваш да разплетеш цяла купа със спагети.
Ами, винаги можеш да го зарежеш.
Няма да стане.
Казах ти вече.
Спри да се оплакваш. Това е работата...
Разследване, събиране на факти.
Дълго е и скучно, и сложно, и през повечето време не откриваш нищо.
Е, ти просто си малък лъч от светлина.
Просто ти изяснявам ситуацията.
На всяко публикувано експозе се падат по дузина неуспешни.
Добре, добре, аз съм нова в "занаята",
не знам какво да правя. Разбрах.
Ами ти? Ти какво откри?
Парченца, частици. Якуза...
Японската мафия?
Триадите също. Наркотици, предполагам...
Следват бомбите, които разкараха Руснаците.
И смяташ, че всичко е свързано с Юниън Алайд?
Няма значение какво смятам аз.
Има значение какво мога да докажа.
Ами нещо за застреляните полицаи?
Наистина ли мислиш, че го е направил маскирания?
Стоях точно до единият от тях, когато се случи.
Детектив Блейк.
Не се харесвахме много.
Да, срещнах го...
когато ме заведоха в участъка.
Разбирам защо не сте си допадали.
Направих, каквото можах.
Ако той излезе от кома, може би...
може би ще ми благодари, ще ми каже какво наистина се случи.
Дотогава...
ако маскираният се появи...
направи ми услуга - бягай в обратната посока.
Той ми спаси живота, Бен.
Откъде знаеш, че не бил там за да...
нарани някой друг?
Аз... Аз никога... не съм го мислила по този начин.
От личен опит... няма герои, няма злодеи.
Просто хора с различни намерения.
Да, едно от тях беше да ме убият.
Така беше.
И, ако не внимаваш, ще решат да опитат отново.
Ще се почувствам в безопасност единствено,
ако хората, за които говориш изчезнат.
Тогава, по-добре да се залавяме здраво с разплитането на спагетите.
Така...
ако успеем да свържем...
наемателите, стрелбите и Юниън Алайд...
ще има какво да дадеш на издателя ти?
Да.
Евентуално ще ми донесе Пулицър.
Но, мисля че това е далечен изстрел.
Бях опасен стрелец от 3-те точки, в баскет-отбора на гимназията.
Обичам далечните изстрели.
Това не е игра, Керън.
Знам това.
Ако ти се случи нещо... ще тежи върху мен,
и...
аз не искам да съм отговорен за това.
Не мога.
Аз ще съм добре.
Те няма да победят.
Каква дупка.
Имаш ли идея какъв наем плащам?
Скъпа дупка.
Имаш жена тук.
Това не е твоя работа.
Кога ще се прибере?
Никога. Добре.
Знаеш ли, че имаш много изкривена представа за добро/зло?
Жените ни разсейват.
Точно както... мебелите, жилищата...
Уау...
Копринени чаршафи.
Памукът е като шкурка за кожата ми.
По-добре да спиш на истинска шкурка, отколкото
да се обграждаш с всички тия боклуци.
Това е моят живот и аз го изградих сам, без теб.
Този факт те нервира истински, нали?
Не, Мати. Не. Гордея се с теб, наистина.
С това, което си постигнал. Това, в което си се превърнал, но...
това е...
Обграждането с лигави неща не е живот, а смърт.
Някой ден тези копринени чаршафи ще се промъкнат зад теб,
ще се увият около врата ти и ще те удушат.
Ти си воин.
Да бе...
не съм само това.
Воин, потомък на Спартанците - най-злите от всички.
Знаели са какво да правят и са го правели.
И какво точно са знаели?
Да се отървеш от всичко.
Да освободиш себе си
от жените, комфорта, приятната работа.
Работата хич не е приятна.
Имаш ли приятели? Хора, за които ти пука?
Да, двама.
Отърви се, за тяхно добро.
Разбий сърцата им, ако се налага, но го направи бързо.
Няма да го направя.
Тогава те ще пострадат и ти ще загинеш.
Връзките са лукс, който мъже като нас не могат да си позволят.
Ти затова ли си тръгна?
А? Да ме предпазиш?
Имах причини.
Бях дете.
Все още си.
Ня-хаааа... Стик ме изостави.
Ще заровя тъгата ми между краката на супермодел.
Не прекалявай, Стик.
Или какво?
Опитвам се да те науча как да останеш жив.
Боже, по-зле си и от твоя старец.
Роден да губи.
Поне на баща ти му плащаха, когато целуне пода.
Нараняваш ме.
Накарай ме да спра.
Не мога. Тогава се откажи.
Мърдок никога не се отказват.
Тогава ме надвий.
Имам цял ден, хлапе.
Ти си побойник.
Пълно е с такива. Ти какво ще направиш?
Усети полъха.
Имаш сърце, хлапе.
Но само със сърце не става.
Трябва да контролираш тази ярост.
Ти каза, че гневът е оръжие.
Гневът е искра.
Яростта е като пожар извън контрол, следователно ненужна.
Точно като тебе, лежейки там.
Мислех, че Мърдок никога не се отказват.
Аз съм виновен! Аз съм виновен!
Аз го направих, аз го убих!
Кого си убил?
Баща ми.
Платиха му да загуби срещу Крийл.
Но... Но аз исках той да спечели.
И той го направи заради мен.
Заради мен.
Исках просто да се прибере вкъщи.
Но не се е върнал и никога няма да се върне.
Всички ние плащаме за своя избор, хлапе.
Може би твоят старец се е бил за теб, може би го е направил за себе си.
Единственото сигурно нещо е, че него го няма.
Но аз съм тук.
Хайде, ставай.
Време е да спреш да получаваш шамари и да започнеш да раздаваш.
Ставай.
Стани!
Хайде, хлапе. Покажи ми, че не си губя времето.
Отне ти 20 год. да се научиш, как да се измъкнеш.
Да, научих много откакто изчезна.
Какво, например? Че си гадняр.
Истина е.
Имаш ли бира?
Да, в хладилника.
Обзалагам се...
че е някоя германска пикня, нали?
Ще ми кажеш ли защо си тук?
Или, би трябвало, очакването да ме убие?
Заради войната, Мати.
Безкрайна война.
Срещу кого? Никога не стигаш до тази част.
Сега, срещу японците, основно.
Не искам да те откъсвам от Адската Кухня, за да тичаш след Чкуза.
Якуза?
Нямаш идея какво се случва в задния ти двор.
Мъжът, дърдорещ със стареца, когото ти пляскаше
е високопоставен.
Познат е с много имена. Този път се нарича Нобу.
Щом искаш този Нобу
толкова много, защо го остави да си тръгне, в гаража?
Не искам него.
Искам това, което е на кораба, който той посреща тази нощ.
Да, Оулсли говореше за това.
Какво докарва Нобу? Наркотици или друго?
Оръжие.
Наричат го Черно Небе, Създателят на сенки.
Що за оръжие е това?
Такова, каквото не би искал в твоя свят.
Хайде, кажи го.
Какво да кажа? Че искаш помощта ми.
Искам да помогнеш на себе си.
Нобу и хората му са гъсти с Фиск.
Удариш ли тях, удряш плешивия...
Знаеш за Фиск?
Знам много неща.
Тази бира, например, не струва.
Слвд всички приказки за отърваване от приятели,
сега ти се нуждаеш от един.
Не ми трябва приятел. Нуждая се от войн. Ангажиран.
Не някакъв идеалист с кървящо сърце, прилагащ половинчати мерки.
Нямаш идея какво правя тук.
Хлапе, при война умират хора.
Ако не си ти, ще е този до теб.
Колко души си убил, защитавайки града?
Все още се страхуваш да прекрачиш линията.
Някой ден, това ще провали теб или другия.
Ако не е Фиск, ще е някой друг.
Какво ще направиш тогава?
Да, руският задник ме питаше същото...
точно преди да умре.
Ти ли го приключи?
Не.
Половинчати мерки, Мати.
Майната му...
Бъди до мен тази нощ,
помогни ми да унищожа Черно Небе, да не стигне до улиците
и аз ти обещавам това...
Уилсън Фиск ще познае страха в деня, в който те срещне,
защото ще знае, че ти си наритал точно в топките,
човека, от когото той се страхува.
Какво ще кажеш, хлапе?
Едно условие...
Ти няма да убиваш никого.
Кълна се, няма да убия никого.
Путьо.
Как ти е главата?
Ще оцелея.
Това е достатъчно.
Колко ти дължа за покупките?
Не, не, не... Махни това.
Не искам парите ти.
Не, не приемам подаяния.
Добре.
Може да ми платиш, ако искаш,
с информация?
Какво мога да ти кажа?
Много, надявам се.
Работя по един случай...
О, да, да,
с красивия адвокат.
Да... Мат.
Но, г-н Фоги.
Мислите, че Фоги е красив?
Виждам как те гледа.
Един мъж е най-красив,
когато е влюбен.
Исусе...
Съжалявам!
Да продължим...
Опитвам се да направя връзка
между строителна компания
и работниците, които "ремонтираха" апартамента ви.
Защо не попитате сеньор Тули?
Той ги изпрати.
Не можем да го намерим.
Адвокатите му казват, че е на почивка.
Аз живея по този начин,
а това тлъсто лайно се излежава на плажа?!
Прости ми.
Не, не.
Мисля, че...
в този случай е напълно уместно.
Имате ли документи за ремонта?
Разписки? Нещо, което да...
Подпис?
Не, съжалявам.
Просто се обадих на сеньор Тули и той ги изпрати.
Ще ми кажате ли как изглеждаха?
Да.
Единият беше плешив.
Добре.
А другият имаше голям татус на рамото.
Татуировка?
Каква?
Не беше рисунка.
Приличаше на
някакъв десен.
Грозна. Стигаше до врата му.
Благодаря на Господ, че не ми е син.
Благодаря ви, Елена.
Това може да ми е от полза.
Всичко това ме тревожи.
Не.
Не, не, не. Елена,
Те...
Те са тези, които трябва да се тревожат.
Ако намеря връзка
хората, които направиха това и компанията...
тогава ще им хванем пишките в менгеме.
Извинете.
Откога сте така,
Мис Пейдж?
Откакто...
се преместих в Ню Йорк.
Довиждане.
И така, защо безпокоиш старицата?
Разкарай се!
Щеше да те напръска.
Май трябва да взема това и да ти го изпразня в лицето.
Да ти изгори очите, за да не се вреш, където не трябва.
Кучка тъпа!
Фоги? Мили Боже.
Какво правиш тук?
Ти какво правиш тук? Какво правиш тук?
Ти какво правиш тук? Следиш ли ме?
Да. Защо?
Защото се държеше странно. Безпокоях се за теб.
Мога да се грижа за себе си.
Да обсъдим това по-далеч от маниаците, става ли?
Хайде!
Колко преброи?
Усещам дузина сърдечни пулсове.
Бавни, стабилни, без никакво потрепване.
Има още един.
По-силен...
различен.
Нобу.
Въоръжени са. MP-7 със заглушители.
Някой иска всичко да е тихо.
Ние ще сме по-тихи.
Помниш ли как се използват тези? Няма да ми трябват.
Да, ще ти потрябват.
Поразреди тълпата.
Аз ще се погрижа за Черното Небе. Как?
Върши твоята работата, аз ще върша моята. Действай.
Убий те го!
Давай!
Почивка.
Кое контролира тялото ти?
Разумът ми.
Кое е най-силното оръжие?
Тялото ми.
Връзката разум-тяло?
Разумът контролира тялото, тялото контролира враговете ни,
враговете ни не контролират нищо докато ги приключваме.
Точно.
Боят е само началото.
Трябва да контролираш чувствата си.
Твоите дълбоки чувства.
Как? Медитация.
Имаш предвид това, когато се преструваш, че не спиш.
Да... Да, точно това.
Отвори себе си... Овладей го.
Ще те направи по-силен, по-фокусиран.
Дори ще лекуваш раните си по-бързо.
Ти го можеш?
Как, мислиш, че съм оцелял, хлапе?
Ще науча как, точно като теб.
Добре.
Утре започваме с ножовете.
Гледай да не се наръгаш.
Стик? Да?
Имам нещо за теб.
Гривна.
От опаковката на сладоледа, който ми взе, когато се срещнахме.
Помниш ли?
Помня.
Обучението ти приключи.
Не мога да ти помогна повече.
Моля?
Защо?
Очаквах прекалено много от теб.
Обеща ми да не убиваш никого.
Аха.
Тогава, какво беше онова там?
Мисията ми.
Затова ли е тази твоя война? Убиване на деца?
Нещото в контейнера не беше дете.
Можах да чуя ритъма на сърцето му.
Беше лек и забързан. То, дори, не е в пубертета.
Емоционален си. Не думай.
Ако беше фокусиран отвъд сладникавите си чувства,
щеше да усетиш какво представлява това дете.
То беше просто дете.
Сляп си, както винаги си бил.
Може би трябваше да останеш и лично да довършиш обучението ми.
Аз се нуждаех от воин. Ти търсеше баща.
Ами, мисля, че и двамата сме разочаровани.
И аз мисля така.
Грижи се за себе си, Мати.
Няма да позволя да убиеш детето.
О, то вече е мъртво.
Настигнах буса, докато си го мереше с хората на Нобу.
Пуснах стрела в сърцето на това нещо.
Не може дори да докоснеш един старец.
Ставай.
Ставай!
Стани!
Изчезвай от града ми!
Може и да има някаква надежда за теб.
Наваксахме си добре.
Може да задържиш пръчките. Ще ти трябват.
Коя част от "Не казвай на никого" не разбра?
Фоги не е просто някой.
Той е много добър адвокат
и рано или късно ще ни потрябва такъв.
И преди малко, буквално нарита задници.
Когато е необходимо.
Можеш да му се довериш, Бен.
Той е от добрите.
Покажи му таблото.
Добре. Бен е показал всичко тук...
всичките възможни връзки... започвайки от дъното...
и движейки се нагоре.
Поп каро?
Човекът на върха.
Някаква идея кой е той?
Не.
Но мисля, че може да стои зад Юниън Алайд.
Има и още един играч.
Мъжът в черно.
Мислите, че той работи за този на върха?
Не.
Нямаше да ми помогне да изоблича Юниън Алайд, ако беше замесен.
Ако е така...
те действат един срещу друг.
И въпросът е...
Кой ще надцака другия?
Направено е.
Черно Небе
вече не е заплаха.
Засега.
Ами Мърдок?
Неподатлив, незрял...
Все още много дразнещ.
Ще бъде ли готов, когато вратите се отворят?
Нямам представа.
www.addic7ed.com Превеждайте любимите си филми!