Досега в "Салем"...
Вещиците завършиха ужасяващия си голям ритуал.
Разкажи ми за баща ми.
Обичах го повече от всичко.
Но той е мъртъв.
Котън Матър.
Ограничен сте в Бостън и...
ви е забранено да се завърнете в Салем.
Време е да приемеш каква си в действителност.
Не ме е грижа да науча нищо от теб.
Открих го.
Много вероятно е той да се окаже спасителят на Салем.
Кой е ръководил големия ритуал?
За да си отговорим, трябва лично да отидем в Салем.
Имам ли защитата ти?
Вещицата вярва, че си мъртъв.
Докато разбере, че съм дошъл,
всяка вещица в Салем ще бъде мъртва.
Война е.
Ако ми се противопоставяш, те чака само ужас.
Битката започна.
Аз, а не Мери Сибли...
Фронтовата линия е в Салем.
Мърси Луис е убила вещиците.
Истинските вещици. Старейшините.
Смелост.
Това е последната ни битка.
Имаме основания да вярваме,
че канарите са последното убежище на салемските вещици.
Заради цялото ни население,
вашите съпруги и деца,
ясно е какво трябва да бъде сторено.
Ще го завършим тук.
Отново!
Вещици!
Не позволявайте на никоя да оцелее и да ни измъчва още!
Избийте ги!
Убийте всички!
Ти искаше война.
Сега можеш да я опиташ.
Оръжия. От духовните водачи.
Ще бъдеш защитен от очите на вещиците.
Ще си в състояние да ловуваш незабелязан.
Ала използвай тези оръжия мъдро.
Те ще вземат своето от теб и душата ти.
Ние сме народът на Салем.
Богоизбраните,
които ще построят върху тази земя нов свят
на вярата и свободата.
Но дори божиите дарове имат цена.
Ужасна цена.
Мърси Луис и дъщерите на Салем
попаднаха под трагичното влияние на дявола.
Всички видяхте какво направиха снощи...
Заклаха две стари, невинни просякини,
живеещи в покрайнините на града,
обесени и изгорени като животни на бесилото.
Обявиха война на всички нас.
Аз плача за изгубените ни деца.
Ала такива са жертвите на тази вещерска война.
Трябва да сме готови да понесем всяко бреме,
да заплатим всяка цена.
От нас зависи каква ще стане тази земя.
Земен рай...
Или ад.
Вещерска кръв капе, надига се черна земя.
Чуй зова ми, мъдра ме направи.
Времето да предскаже само на мен
кога всички хора греховете си ще изкупят.
Красиви думи,
но както добре знаеш
думи без кръв са нищо освен въздух.
Поне веднъж престани да грачиш, харпийо.
Аз съм господарка на кръвта, както и на думите.
Наблюдавай това изключително движение.
Виж тук.
Това е часовник...
Часовникът на прокобата, която тегне над Салем,
над пуританите,
над цялата земя.
Както и над теб, ако се провалиш.
Знай, че никога няма да имаш момчето като твой син,
ако не завършиш голямото дело.
Спести си дъха.
Вече съм посяла вещерски семена,
а от днес телата на чумавите
ще бъдат хвърляни из канарите.
За да чакат своето превръщане.
Кометата скоро ще пламне над главите ни,
ужасявайки всичко живо само за три нощи.
Докато премине огнената й слава,
канарите ще бъдат изпълнени с адска кръв,
портата ще се отвори
и нашият мрачен господар ще се превъплъти.
Поне веднъж остави настрана всичките съмнения и недоволства,
моя мрачна сестро.
Ликувай!
Доста сме лежали в техните тъмни канавки,
но очите ни винаги са били вгледани в звездите горе.
А сега настъпи нашето време.
Наистина, справи се забележително добре.
Но остава един недостатък у скъпоценния ти камък.
И какъв е той?
Противно на всякакъв разум,
ти повери малума на онзи идиот Айзък.
Сега той е на път да се събуди
и най-вероятно ще разкаже на хубавия ти доктор
как точно е започнала болестта.
Трябва да поправиш нещата... завинаги.
От една страна,
новините са почти изцяло лоши.
Броят на жертвите расте непрекъснато.
При този темп,
тук може да няма жив човек след две седмици.
"Почти изцяло лоши"? Звучат напълно лоши.
Да.
Но пък имаме вашия Айзък.
Най-накрая дойде в съзнание.
И какво каза?
Ами, засега една единствена дума.
Мери.
С Айзък сме приятели от детинство.
Вярно е.
Мога ли да го видя?
Разбира се.
Оттук.
Надявам се това да го възстанови достатъчно,
за да ни каже онова, от което така отчаяно се нуждаем...
Как се е натъкнал на тази ужасна чума.
Д-р Уейнрайт,
мога ли да остана за малко насаме с него?
Може да помогне.
Разбира се.
Мери.
Ти ли си?
Да, сладки Айзък.
Аз съм.
Толкова съжалявам.
Съжаляваш?
За какво за бога?
Вината е изцяло моя.
Успокой се, Айзък.
Кое е твоя вина?
Всичко това.
Цялата тази смърт.
Разбираш ли, в последния момент изгубих вяра.
Не постъпих както ми каза.
Ако бях сторил както заръча,
може би нищо такова нямаше да се случи.
Замълчи сега.
Станалото станало.
Беше грешно от моя страна да те излагам на подобна опасност.
Нека никога да не говорим за това отново.
На никого.
Както кажеш, тъй ще сторя.
Моля те... да пийна. Да пийна.
Толкова съжалявам, Айзък.
Ти почивай тук.
Ще ти донеса чаша прясна вода.
Какво си мислиш, че правиш?
Играя си, госпожо.
Е, всички си имаме забавления.
Внимавай майка ти да не те хване
в такава игра, разбрано?
Да, госпожо.
Господин Хоторн.
Привет, скъпо мое момиче.
С какво да ви помогна?
Всъщност, съм тук, за да помогна на теб.
Благодарна съм ви,
каквато и добрина възнамерявате,
но в момента съм заета.
Никой не може да замени баща ти,
нито в личния ти живот, нито в обществения.
Ала някой трябва да опита.
Захар?
Не. Благодаря.
Баща ти беше забележителен мъж.
Колко само се издигна през годините, тук в Салем.
Все пак, единствен той измежду старшите селектори
не беше основател.
Не.
Дошъл е тук след години, прекарани в Западните Индии.
Завиждам на баща ти за упорството му.
Той е... беше...
Както казват в днешно време "самоиздигнал /самосъздал/ се човек".
Каквото и да означава това,
като се има предвид, че всички бог ни е създал.
При все това, е впечатляващо,
а и мъдро да натрупаш състояние.
Не познавам нито един Хейл в старата Англия.
Познаваш ли предците си?
Не.
Баща ми е бил единственият от семейството му,
оцелял преминаването отвъд окена.
А, разбирам.
Твърде жалко.
Семейството е всичко.
Голямо родословно дърво с дълбоки корени,
благословено с широки, плодовити разклонения,
е най-добрият гарант за пълноценен живот.
И така, без братовчеди,
задачата да съхраниш и развиеш бащиното състояние
пада върху твоите прекрасни, но тесни рамена.
Предполагам.
Светът е опасно място за осиротяло момиче.
Изпълнен с хищници,
които искат да ти отнемат богатството и невинността.
На кого да се довериш и обречеш
ще е най-важното решение в живота ти.
И вярвам, че когато дойде време,
ще вземеш правилното.
О, извинете ме.
Въздухът е доста сух днес.
Трябва да тръгвам.
Но ще се върна за теб, скъпа моя.
Извинете.
Накъде пътуват всички тези карети?
До Бостън, Джеймстаун, Ню Йорк.
Искам да си купя билет до... - Разрешителното ви за пътуване?
Откога е необходимо да имаш разрешително за пътуване?
Съжалявам, госпожице. Нови нареждания на селекторите.
Част от карантината.
Обърнете се към тях или към г-жа Сибли за разрешително.
Г-це Хейл?
Тя ли те изпрати да ме спреш?
Тя? О, не.
Нашата господарка си няма представа, че съм тук.
Може да е твоя господарка, но не и моя.
Ще сбъркате, г-це Хейл.
Трябва да се научиш на търпението като добродетел.
На мен ли ми говориш за добродетел?
Противно ми е всичко, което ти и тя представлявате,
всичко, което вършите...
Превръщате този град в смъртоносна яма,
заграбвате власт, която не ви се полага.
Не искам нищо от нея или от теб.
В действителност,
споделям част от неудобството ти от постъпките й.
Но за момента стой и се учи от нея.
Не мога да го понеса! Трябва да напусна това място!
Но къде ще отидеш?
Надалеч.
Навсякъде, но не и тук.
Е, знаеш къде да ме намериш, както и аз - теб.
Госпожице Хейл?
Какво за бога правите тук?
Кресливците са прави.
Това е краят на света, пътеката на мъртвите.
Казаха ми, че приятел на индианците
живее в тези гори.
Така е.
Кой си ти?
Някои ме наричат Петрус.
Петрус?
Да. Спомням си това име.
Вещер ли си?
Какъвто и да съм,
бях доста зает от твое име.
Показах на Мери Сибли погребението ти.
Значи си на наша страна.
Кръгът няма страни.
Ела.
Жив или мъртъв,
все още си най-търсеният човек в колонията.
Изкарайте мъртвите!
Скъпи мой съпруже.
Съжалявам, трябва да го вземем.
Как смеете?
Изпратих гробари да му направят гроб.
Нямате работа да го взимате!
Преподобни Луис,
телата трябва да бъдат изнесени от града.
Твърде опасно е да ги държим в населеното място.
Къде ги носите?
Мери Сибли ме осведоми,
че разполагате с място извън града,
където понякога се отървавате от труповете.
Канарите?
Сър, става въпрос за здравето
на цялата общност.
Може да сте се посветил
на здравето на гражданите,
но аз нося отговорност за душите им!
Господа.
Подобни спорове и разногласия
пред обществото, което се нуждае от единство,
са най-опасни.
Вие ли наредихте всички трупове...
на пуритани - добри мъже и жени...
Да бъдат изхвърлени сред канарите като роби и престъпници,
без утехата на молитва или църковна служба?
Г-н Хоторн,
времената са необикновени, както и опасностите.
Те предполагат вземането на необикновени мерки.
Ще сторим най-добре, ако всички покосени от болестта
бъдат отведени на разстояние от центъра на града
и далеч от брега на реката и кладенеца,
освен ако не искаме чумата да се разпространи.
Радвам се, че поне
са те върнали въоръжен.
Усещам ги, могъщите ти пособия.
Вещерска кама, за да убиваш,
лунен камък, за да виждаш
и торбичка с цярове, за да си невидим.
Боли да се криеш.
Аз знам.
Крия се през целия си живот.
Колко вещици има в Салем?
Колко бодли има розата?
Сто не са достатъчни, за да предпазят цветето,
а един е твърде много. - Колко са?
Какво значение има точният им брой?
Възнамерявам да избия всяка/всеки от тях,
затова ще ми е от полза да узнам колко са и имената им
Имената, които знам, знаеш и ти.
Мери Сибли, Титуба, съдия Хейл.
Кой още?
Не мога да кажа.
От каква полза тогава си ми ти?
Никой не съзнава собствената си стойност.
Но ще ти разкрия,
че откакто си тръгна от Салем, има един вещер по-малко.
Хейл е мъртъв.
Как?
Грешен въпрос.
А правилният въпрос?
Сега какво?
Започни да приказваш
или ще станеш глух, както си и сляп.
Скоро на Салем ще му е нужен нов съдия.
И какво от това? Какво ме е грижа за политиката на пуританите?
Мери Сибли е решена да наложи
друг от кошера си на тази властова длъжност.
Ако науча кого подкрепя Мери Сибли за съдия,
ще открия следващия вещер.
Ето.
Хубаво е, че все още можете да се усмихвате, г-це Хейл.
Разкажете ми, какво ви води в Бостън?
Баща ви в града по работа ли е?
Баща ми...
Скъпа г-це Хейл, какво има?
Баща ми и майка ми...
И двамата са мъртви.
Мъртви?
От чумата.
Чума?
Салем е обхванат от чума?
Сякаш самият ангел на смъртта
се е спуснал над града.
Чума.
Това ли било?
Какво?
Малумът.
Освободеното зло.
Отворената ябълка.
Големият ритуал на вещиците.
Не разбирам.
Боях се от нещо такова.
Ала не искаха да чуят.
Но чума...!
Това не могат да пренебрегнат. Те трябва да направят нещо.
Те?
Ами вие? Вие трябва да сторите нещо.
Аз?
На мен... ми е забранено дори да говоря за Салем.
Изрично ми е забранено от старейшините да се върна.
Може би след месец-два ще преосмислят и склонят.
Не разполагаме с месеци. Може да нямаме и седмици.
Боя се, че всички ще са мъртви дотогава.
Моля ви, преподобни Матър...
Котън.
След всичко, което преживяхме,
вече можеш... да ме наричаш Котън.
Котън...
Моля те, върни се в Салем.
Дори и да можех, каква полза?
Всичко, което направих стана на прах или...
или по-лошо.
Простичко речено, г-це Хейл,
аз съм провал.
Докато бях в Салем,
твоята тиха увереност успокояваше съмненията ми.
Боли ме да открия, че си потънал в съмнения.
Откакто се случиха инцидентите в Салем...
И след смъртта на баща ми, аз...
се съмнявам във всичко.
Дори започнах да се съмнявам в съществуването на вещици.
Не.
Никога не се съмнявай, че има вещици.
Госпожице Хейл...
Ан...
Нещо друго ли се е случило?
Искам да кажа, с теб?
Знаеш, че можеш всичко да ми разкажеш.
Графиньо!
Това е ден на изненади.
Какво ви води насам?
Сирене, вино, свинско и наденички.
Самотният ерген рядко се храни както трябва.
Макар че ви намирам не съвсем сам, както очаквах.
Палатинската графиня Ингрид фон Марбург.
Мога ли да ви представя Ан Хейл, наскоро пристигнала от Салем.
От Салем.
Скъпа моя... горкичката.
Трябва да ни разкажете всичко... Всичко.
Трудно е за вярване.
Кой може да си представи подобни ужаси?
Стори ми се, че надушвам вещица в Бостън.
Къде съм?
Навътре.
Навътре?
Навътре в какво?
В душата ти.
Коя си ти?
Скъпа моя, имала съм толкова много имена.
Хеката, Медея, Батори са само някои.
Аз съм Поглъщащата души,
тази, която разцъфва от собствените си рани.
Аз съм последната от първите,
последната от истинските вещици.
Какво искаш от мен?
Да ти помогна да откриеш истинската си същност.
Ярката ти светлина е била заровена надълбоко,
под жаравата на малоумните и нечистокървните
сред тъй наречените вещици от Есекс.
Представи си изненадата ми да открия,
че измежду всички оцелели кошери
именно малокръвните вещици от Есекс са осъществили неосъществимото...
Завършили са големия ритуал.
Онова, което искам да знам...
е кой.
Кой?
Да, кой, бухалчето ми.
Кой от кошера на Есекс е инициирал големия ритуал?
Не знам.
Не ме лъжи.
Никога.
Няма да допуснеш по-голяма грешка.
Знаеш и ще ми кажеш.
Не, не знам, наистина.
Не знам нищо за вещиците.
Дори не знаех, че и аз съм една от тях.
Сега разбирам.
Ти дори не знаеш онова, което знаеш.
Много желая да узная
кой е извършил големия ритуал.
Собственият ми триумф бе откраднат
от онзи непоносим цирей, убиец
Инкрийс Матър.
Познаваш Инкрийс Матър?
С него сме танцували жига
и нито единият не остана небелязан.
Ще ти разкажа историите си друг път.
Сега не става дума за мен.
А за теб.
За мен?
Какво общо имам аз... с каквото и да е?
Ролята ти е изключителна заради наследството ти.
Баща ти не ти е казал цялата истина, нали?
Е, трябва да го попиташ. Питай го коя си всъщност.
Ти си обикновена вещица от Есекс, колкото е и той.
Не мога да го попитам. - Защо?
Мъртъв е.
Е, не скърби за него.
Всички трябва да убием майките и бащите си.
Това е пътят.
Откъде знаеш, че аз...
Дете, имаш толкова много да учиш.
Почти ти завиждам
за дългия мрачен път, който трябва да извървиш.
Когато се научиш да разговаряш с баща си,
ще си готова да чуеш онова, което може да ти разкрие.
Междувременно, не плачи, освен ако не искаш да докараш дъжд.
Ще се срещнем отново, бухалче, и то скоро.
Дотогава, не казвай никому, че сме се срещали.
Времето да узнаят за мен още не е дошло.
Повярвай ми,
ще разбера, ако си казала на някого.
А това няма да ти се размине.
Умираме да чуем мнението ви.
Доведете г-ца Хейл на вечеря.
Себастиан с нетърпение очаква да се запознае с вас.
Ще е въодушевен
да се срещне и с г-ца Хейл.
Ще станем такива приятели,
усещам го.
Боже мой, г-жо Сибли.
Какво търсите тук?
Мога да ви задам същия въпрос.
Живея точно отсреща
и знам, че тази къща отдавна е необитаема.
Щом съзрях движение...
Знаех, че сте силна и умна,
но не съм подозирал колко смела...
Да се изправите сама срещу вероятен обирджия.
Ако трябва да съм честна,
помислих си, че е предишния обитател,
човек, от когото никога не съм имала причина да се боя.
Е, тогава сте дори по-смела,
тъй като ми казаха, че предишния обитател
е бил не друг, а зловещия крал на вещиците.
Навярно, като мен,
се съмнявате в съществуването на вещици.
Не, съвсем сигурна съм,
че вещиците представляват истинска опасност и заплаха.
Но никога не съм вярвала, че Джон Олдън е такъв.
А как така вие сте тук?
Г-н Хоторн ми каза,
че къщата е празна и конфискувана заради вещерство
и че мога аз да я ползвам.
Имате ли нещо против
или пък сте привързана към къщата?
Аз, измежду всички, не бих искал да ви засегна.
Не.
Веднъж и г-н Хоторн да е прав.
Не харесвате ли г-н Хоторн?
Не повече, отколкото той харесва мен.
Хоторн се се чувства лишен от мъжество
до силна жена като вас.
Но не и вие?
Науката ни учи на онова, което поетите винаги са знаели...
Жената не само е равна на мъжа, а и го превъзхожда.
Нима? По какъв начин?
Способността й да издържа на болка.
Дори най-крехката жена
може да понесе по-голяма болка от най-силния мъж.
Израждал съм твърде много бебета, за да се съмнявам.
Ако мъжете трябваше да раждат деца
през отвор в тялото им, тъй малък,
земята шеше да е студено, мъртво място.
Вие изглеждате като човек, който познава болката отблизо.
Може би в същата тази стая?
Болката и тялото ми са мои собствени.
Ще е добре да го запомните.
Лека нощ, д-р Уейнрайт.
А ти къде ще спиш?
Никога не съм спал в тази стая.
Беше на баща ми
и намирам, че дори в отсъствието му,
ми е много по-удобно в старата ми стая.
Ще дойдеш в Салем, нали?
Бог знае какво ще ми сторят старейшините.
Ще ме прогонят, ще ме отлъчат.
Но да, ще се завърна в Салем.
Благодаря ти... Котън.
Какъв вкус имаше тя, майко?
На лимони и мед.
На ягоди и захар.
На невинност.
Все още мога да усетя меда.
Нищо не оставя следа като невинността.
И какво научи от целувката,
отвъд сладкия вкус на устните й?
Всичко, което знаеше, но не знаеше, че знае.
Най-важното,
че големият ритуал е бил ръководен от Мери Сибли.
Бих си помислил, че е бил баща й.
О, не.
Хейл беше очарователен и образован мъж,
но не беше способен да ръководи големия ритуал.
Оцелял,
който винаги носи вината и страха на оцелелия.
Никога не би поел такъв риск.
Но тази Мери Сибли...
Трябва да е много специална.
Не се е задоволила само с оцеляването и е процъфтяла.
Мамо, вече съм запленен.
Кога ще се срещнем с нея?
Скоро, скъпи, скоро.
Но трябва да стъпваме внимателно.
Не сме добре дошли нито сред долнопробните им кошери,
нито сред пуританите.
А ако ни разпознаят преждевременно,
може да стане кърваво.
Кръвта никога не те е спирала, майко.
Като добрия дърводелец,
предпочитам да меря дваж и да режа веднъж.
Нека да премерим тази Мери Сибли,
преди да стъпим в Салем.
Както винаги,
красотата ти е надмината единствено от благоразумието ти.
Почти забравих, донесох ти подарък.
Какъв предвидлив син!
С какво съм те заслужила?
С всичко, мамо.
С всичко.
Па.
Воала, Джордж.
Резултатите от чудесна работа за днес.
С първите трупове, занесени при канарите,
започваме.
Вие, хора, нямате представа какво ви предстои.
Толкова сте глупави,
разбирате движенията на небесните тела
колкото и мравките.
Ние, вещиците винаги сме проумявали небесата
и знаем как да предскажем какво ще се случи.
Ще настане мор за всички ви
и нов живот за нас.
Кометата скоро ще се яви.
Чумата превръща мъртвите ви тела
в кладенец с адска кръв.
Канарите ще бъдат препълнени, когато кометата премине.
И вие, пуританите, веднъж да сте прави.
Кометата вещае гибел...
Вашата гибел.
Гибел за всички вас.
Добра работа, господарке.
Добра работа.
За награда можеш да опиташ
от майчината близост, на която можеш да се надяваш,
след като приключиш със задачите си.
Ела.
Скоро, дете.
Скоро ще бъдем заедно ден и нощ
и няма да се разделяме.
Кога, майко?
Когато работата ми приключи.
И целият свят ще бъде твой.
Татко...
Детето ти си е у дома.