До сега... - Казват, че съм вещица.
Такава ли си?
Мисля, че мога да спася живота му.
Подушвам адските изпарения върху теб.
Моят мил Джейми, приклещен в брак без любов,
насилен да споделя леглото си със студена английска кучка.
- Имам любовник. - Познавам ли го?
Дугъл МакКензи.
Тя носи детето ти.
Ще напуснеш този замък още днес.
Прокуждаш ли ме?
И този... той ще те придружи.
Съветвам те да стоиш далеч от Гелис Дънкан.
След смъртта на Артър, няма кой
да я предпазва от собствената и репутация.
Пристигна писмо за Вас, мадам, от селото.
Гелис Дънкан, арестувана сте за вещерство.
По чие нареждане?
О, виж ти, другата магьосница.
Какво за Бога съм направила?
Ще разбереш всичко на процеса.
♪Изпей ми песен за момиче, което го няма♪
♪Може ли това да съм аз?♪
♪Щастлива по душа тя отплава един ден♪
♪По небесното море♪
♪Ветрове и бризове♪
♪Острови и морета♪
♪Планини от дъжд и слънце♪
♪Всичко, което беше добро♪
♪Всичко, което беше честно♪
♪Всичко, което бях аз го няма♪
♪Изпей ми песен, за момиче, което го няма♪
♪Може ли това да съм аз?♪
♪Щастлива по душа тя отплава един ден♪
♪Над морето♪
♪По небето♪
Sync and corrections by explosiveskull www.addic7ed.com
-
Къде сме по дяволите?
Чу пазача.
Това е дупката за крадци.
Има ли и някой друг тук?
Щипалки, хлебарки,
плъхове с размерите на хрътки.
Можеш да виниш само себе си за това.
Нима казваш, че вината е моя?
Аз съм тази, която те предупреди да събереш нещата си и да бягаш.
Точно, когато стражарите дойдоха на вратата ми.
Вероятно ти си ги изпратила за мен.
Беше Лиъри.
Тя е скалъпила писмото, което ми каза да дойда до домът ти,
и беше там, гледайки как стражарите ни отвеждат.
Пазих тайните ти, Клеър.
Ти трябваше да запазиш моите.
Джейни, ми каза къде да те намеря в гората.
Ако не си искала да наливаш масло в огъня,
не е трябвало да правиш обществено достояние,
че при пълнолуние
танцуваш гола край горящи тотеми.
Значи мислиш, че съм вещица?
Разбира се, че не.
Може да не си убила жената на Дугъл,
но определено уби Артър,
и не беше никакво магьосничество.
Беше си старомодна отрова.
Греша ли?
Започнах с бял арсеник преди няколко месеца.
Мислех, че ще убие Артър преди детето да си проличи.
И щеше да си свободна да се омъжиш за Дугъл.
Момче е, знаеш ли?
Рита.
Храна за вещиците.
Чакай!
Трябва да говоря с теб!
Има грешка!
Така ли?
Аз съм Клеър Фрейзър от...от Замъкът Леох.
Омъжена съм за Джеймс Фрейзър, племенник на Лорда.
А аз съм Крал Артур.
Със сигурност, крал Артур
е по-привлекателен от тази гнусна жаба.
Няма да стоим дълго тук.
Дугъл ще дойде за нас.
Не, няма.
Да, ще дойде.
Джейми каза, че Дугъл е говорил с Колъм
за любовната ви история и бебето.
Колъм го е пропъдил,
изпратил го е на погребението на жена му и заповядал да стои на страна,
изпрати и Джейми с него.
Никой не идва, Гелис.
Да си поделим вечерята?
Не съм гладна.
Колко дълго мислят да ни държат тук?
До процесът, разбира се.
Ще призоват заседателите.
Легни до мен.
Да се топлим.
Изгорете вещиците.
Започва се.
По-добре да ме изгорят като вещица,
отколкото да умра от студ.
Направете път!
Фрейзър!
Излизайте!
Живо!
Направете път!
Идват! Идват!
Това ли е, което си мисля?
Е, не са украсили колата с цветя, Клеър.
Вещица!
Направете път на обвиняемите.
Отстъпете.
Заявяваме с доказателства, че обвинените,
Гелис Дънкан и Клеър Фрейзър,
и двете изправени пред църковния процес
за вещерство...
са нанесли болка, страдания,
и смърт на гражданите на Кренешмир,
практикувайки несвяти изкуства.
В тълпата нямаше познати лица,
нито един от пирятелите ми от замъка Леох.
Познанията ми относно вещерските процеси ми казваха,
че обвинените рядко си тръгваха свободни.
Направете път. Направете път.
Моля Ви, настоявам да бъда допуснат до производството.
А Вие сте, сър?
Името ми е Едуард Гоуан, Ваша Чест,
адвокат, бивш писател на печата, Единбург.
Нека мине.
И какво ви води тук, сър?
Ваша Чест, както на всички ни е известно,
Вещерският Акт от 1563г.
бе отменен от Съвета на Лордовете през 1735.
Така че предявявам целия този процес за нелегален.
Това е специален процес
под администрацията на църквата.
Е, добре тогава.
Виждам и доза Британски закони,
което ме радва много,
но съм сигурен, че не бихте желали да пренебрегвате
с нашите горди Шотландски правни традиции.
Все още сме в Шотландия, нали така?
Никой не оспорва това, господин Гоуън.
Да, е, тук в Шотландия,
обвинената вещица се представлява
от защитен адвокат в процеса,
преимущество....
едно печално преимущество, което не се предлага
на вещиците във веселата, стара Англия.
Макар и по тази причина, бих искал да предложа услугите си
в подкрепа на обвиняемата.
Много добре.
Заемете мястото си.
Да призовем първата свидетелка,
Джини Хюм.
Работих като икономка за Артър и Гелис Дънкан,
близо шест години, Ваша чест.
Имахте ли възможност да станете свидетел
на някакви странни или
нередни неща по време на службата ви там?
Мога да ви кажа, че много жени
идваха да им се правят заклинания за любов,
амулети, талисмани и други подобни.
И г-жа Дънкан беше щастлива, като на Нова година, да ги раздава.
Виждали ли сте г-жа Фрейзер
да се присъединява към г-жа Дънкан?
Много пъти..
на полето беряха билки
и в килера правеха отвари.
Бедният г-н Дънкън не знаеше нищо за това.
Джини беше точна и изчерпателна в показанията си.
Общо взето за час,
тя представи убедителни доказателства срещу нас.
Беше ужасно, това, което сполетя този мил и приятен мъж.
Много пъти съм чувала г-жа Дънкан да пее в коридора,
пред стаята, където г-н Дънкан спеше.
Какво пееше?
Редеше заклинания, разбира се.
Караше котенцата да бягат от къщата.
Животните усещат тези неща, нали знаете?
Да.
Усещат злото.
Значи сега да вземаме показания и от котка?
Г-н Гоуън.
Вярно ли е, г-жо Хюм,
че не сте били доволни от службата си
в дома на Дънкан?
Бях много доволна.
И така, това, което сте казвали, когато
са ви питали за службата ви в замъка Леох е,
че не са ви плащали добре и не са ви уважавали,
и сте описвали г-н Дънкан,
цитирам,
"като пълен с газове, стар и отвратителен.."
а съпругата му, като "развейпрах".
Не си спомням да съм казвала тези думи.
Това, което имаме тук, Ваша чест,
не е нещо повече от мрънкане
на недоволна прислужница.
Седнете.
Да призовем следващата свидетелка,
Робина Доналдсън.
Двамата с мъжа ми имахме болно дете,
когато се роди му нямаше нищо,
но започна да расте дребно и хилаво.
Знаехме, че е сменено.
Оставихме го в люлката на феите, на хълма
и наблюдавахме през нощта, господа,
за да си възстановим обичното дете
след, като горските хора го върнат.
Но...
точно преди изгрев,
я видяхме.
Тя взе детето
в своята долна прегръдка...
и... тя говореше странни заклинания над него.
Когато слънцето изгря,
мъжът ми и аз отидохме да видим.
И там намерихме размененото дете...
мъртво на хълма...
нямаше и следа от нашето детенце.
Беше тя, която извърши лукавият грях, господа.
Знам го в костите ми!
Бях на онзи хълм тази вечер, но не съм наранила детето Ви!
Опитвах се, да му помогна!
Значи признавате.
Вещица!
Аз съм лечител!
Не можех, да изоставя умиращо дете!
Опитах се да го спася!
Шшш. Не си вменявай повече престъпления.
Оставете ме, да си свърша работата.
Вие...
имате най-дълбоките ми симпатии
за загубата на обичаното Ви дете.
Но мога ли да попитам,
ако сте били там,
защо не спряхте тази жена
да се намеси в работата на феите?
Бях уплашена.
Така.
Тогава не е ли вярно, че твоят страх и мълчание
и е позволил да омърси детето
така, че когато феите са дошли...
не са могли да завършат размяната?
Поне можеш да намериш утеха, знаейки,
че смененото дете е мъртво,
а твоето е здраво,
и ще живее вечно с феите.
Вероятно трябва да благодарим на тази жена...
вместо да я осъждаме.
Свидетелят е свободен.
Умението на Нед да обръща аргументите наобратно
започна да изглежда обещаващо,
но, когато се огледах из стаята в тези добри хора,
се зачудих, какво ги е направило толкова готови за горене на вещици.
Без значение доказателствата, те искаха само крайния резултат.
Извикайте следващия свидетел, Алистър Дъфи.
Имате ли обвинение за отправяне към някоя т жените тук?
Срещу Гилис Дънкън, Ваша Чест.
Със собствените си очи, я видях да стои на бойниците
по време на страшна буря.
видях я да вика светкавици
с едно движение на ръката си.
Гръмотевици изръмжаха, когато тя се засмя,
очите и, червени, като пламъци...
с поглед в тях,
който може да отнеме душата на човек.
Тогава вятърът се надигна.
Наметалото и се разтвори около нея
и тя се издигна в небесата
политайки, като голяма крилата птица.
Вещица!
О, моля Ви, това е абсурдно!
Обвиняемата, да мълчи!
Ще се съберем отново на сутринта.
Нед.
Пред смъртна опасност сте.
Какви мислиш са преспективите ни?
След днешния ден, бас държа че имаме шанс.
- Колъм ли те изпрати, да ми помогнеш? - О, не.
Всъщност, той не би гледал на мен с добро око, за това, че съм тук.
Можем ли да направим нещо с ареста ми?
Нед?
Ето вземи това уиски, вода на живота.
Ще те топли довечера.
Подай ми бутилката.
Съмнителен човек е този Нед Гоуин, нали?
Е, със сигурност е настроен оптимистично.
Още не разбираш, нали?
Смятат да ни убият.
Пий тази вечер, Клеар...
утре нашата пепел ще бъде разпиляна в четирите посоки.
Любопитна съм.
Това с Дугъл беше за..
положение в обществото или за пари?
О, имах достатъчно пари.
Знаех къде Артър държеше ключовете към книжата и бележките си.
Човекът пише с ясен почерк.
Беше много лесно да подправя подписа му.
Успях да взема близо 1000 паунда
през последните две години.
Откраднала си му парите? Защо?
За Шотландия.
Какво имаш предвид "за Шотландия"?
Мечтая си за нашия Бони Принц Чарли,
крал от Стюардите, да се върне на трона.
Ти си привърженичка на якобитите.
Значи политиката ви събра с Дугал.
Да.
Той е единственият мъж, който може да ми бъде истински партньор.
Знаеш, че не е най-верният мъж?
Мислиш, че имам нещо против?
Има око за девойките.
Колъм се сражава за Макензи.
Дугал се бие за Макинън, Макферсън,
Чезхолм, Камеран, всичките са шотландски кланове.
Безстрашен мъж.
Боже..
ти наистина обичаш копелето.
Това са твои думи, не мои.
Въпреки, че Колъм му заповяда да замине..
и той замина.
Толкова много съжалявам, Гелис.
Недей.
Да не си посмяла.
На изгрев, ще знам, че съм помогнала.
Каквото и да стане с екзаминаторите,
бих го направила отново.
Единствено съжалявам, че имам да губя само един живот за страната си.
Добре казано.
Така е, нали?
Ами ти?
Обичаш ли го,
твоят червенокос момък, Джейми?
Неговото име викаш плачейки нощем в съня си.
Ако наистина си вещица,
сега е точният момент, да ползваш силите си.
Да. Същото е и за теб, приятелко.
Скорец...
можеш винаги да го откриеш, сред най-често срещаните птици.
Оперението му е с преливащи се цветове.
Прилича ми на глупав гарван.
Когато бях малко момиченце,
ходехме до Брайтън през ноември.
Те всички заедно бяха там, хиляди от тях...
това масивно ято.
Те завиват и се въртят
този някак хипнотичен облак,
в перфектно синхронизиран модел.
Какво ги кара да вършат подобно нещо?
Да се предпазят една друга от ястребите.
Безопасността на числеността.
Ние не сме ято, ти и аз...
въпреки че според свидетелите,
съм известна със способностите си да летя
Фрейзър...
време е да вървиш.
Отстъпи.
Ръката ти, момиче.
Движи се.
От замъка Лиох,
Леари МакКензи.
Тя не беше г-жа Фрейзър, когато се запознахме.
Тогава беше госпожа Бичъм.
Продължавай.
Отидох при нея за отвара...
която да отвори сърцето на Джейми Фрейзър.
Съжалявам. това е...
болезнено е, когато говоря.
Аз бях единствената, вижте,
за която Джейми мислеше да се ожени.
Но тя ползва отварата за нея.
Приготвихте ли такава отвара?
Това...
не беше точно отвара.
Просто се опитвах, да й помогна.
Тя омагьоса Дгейми и го отдалечи от мен.
Тя го открадна.
Това няма смисъл.
- Не съм омагьосвала никой! - Тишина!
Ясно е, че тя е ревниво младо момиче с разбито сърце.
Да, сърцето ми беше разбито.
И когато се спречках с нея, тя ме удари.
Направихте ли го, ударихте ли тази жена?
Тя сложи под леглото ни лошо пожелание
и после се опита да прелъсти съпругът ми!
Той беше любовта на живота ми.
Това момиче е причината аз да съм тук пред всички Ви.
Тя фалшифицира бележка от г-жа Дънкан призоваваща ме,
през цялото време знаейки, че надзирателите
идваха да извършат арест!
Тези крокодилски сълзи са само още едно доказателство
за това, че тя се опитва да ме отстрани от пътя си и да се добере до съпругът ми!
Спрете с бръщолевенето си, г-жо Фрейзър!
Засрамвате се!
Нека извикаме следващият свидетел...
Негово Преподобие, отец Бейн.
Добър народе на Кренешмир,
знаех го, когато видях за първи път очите на Клеър Фрейзър
че сте приветствали курвата на Вавилон сред Вас...
че сте си позволили
да бъдете прелъстени от праведният път
от нейната изкусителна греховност
и порочна съблазън.
Това процес ли е или проповед?
Аз паднах на колене
и се молих на Бог да прокълне нейната злоба
и да стовари могъщото си отмъщение върху тялото и душата и.
И Господ отговори на молитвите ми.
Той ми каза...
" ти си направил изумителна грешка".
Когато младият Томас Бъкстър беше обзет от Велзевул,
Аз приложих последно причастие.
Изгубих надежда.
Заслепен от суета, високомерие,
Смъмрих Клеър Фрейзър.
Но тя беше тази която определи, че момчето
беше отровено от растение,
и Клеър Фрейзър направи това което аз не можах...
спаси живота на момчето.
Блажени богомолци, моля чуйте моята изповед.
Аз провалих Томас Бакстър,
провалих и вас...
и провалих Господ.
Аз вече не съм достоен
да служа на добрите и на святи хора от тази енория.
Умолявам ви...
нека си вървя.
Бях свидетел на нейния дяволски заговор.
Нужен е самият Дявол за да отдръпне човек от Бога.
- Тя е Вещица! - Изгорете я!
- Вещица! - Изгорете я!
Не съм сторила нищо!
Г-жо Фрейзър!
Отче...
този съд Ви забранява да напускате тази енория.
След внимателно обсъждане...
Ваша Чест, едно кратко прекъсване.
Кратко, г-н Гован. Кратко.
Позволете на тези дами малко уединение, моля.
Моля.
Опасявам се, че нещата се обърнаха
и няма връщане назад.
Е, какво ще правим?
Спасяваме една от вас.
Нито една от нас не е вещица.
Няма значение какви сте.
Важно е какво мислят хората за Вас.
А хората твърдят, че сте вещица,
много преди англичанката да дойде при нас.
Нека да сме откровени..
практикували сте мрачният си занаят от години.
Единственото нещо, което стоеше между вас
и кладата, беше съпругът ви, а той е мъртъв.
Адвокат ли сте ми или сте и съдник, г-н Гоуън?
Опитах, г-жо Дънкан, но вие не влизате в уговорката,
разберете го.
Тогава, какво ми казвате Нед?
Казвам, ако заклеймите Гелис Дънкън че
Ви е омагьосала и се отречете от нея...
-"Отречете от нея"?
Заявете, че ви е измамила и че, ви е оплела в мрежите си.
Какво ще стане, ако не го направя?
Ще Ви изгорят и двете.
Ще Ви дам миг да помислите.
Но трябва да побързате, защото съдът чака.
Това е просто...
просто е прекалено.
Не, чакайте.
трябва да има и друг начин.
Защо сте тук?
За какво говорите? Бях арестувана. Вие...
Не, защо сте тук в Шотландия?
Пътувах от Оксфордшир.
Не, лъжеш. Лъжеш от самото начало.
Дугъл го знаеше. Колъм също.
Затова не си е помръднал и пръста за да ти помогне.
Нямаш и идея за какво говориш.
Без повече лъжи, Клеър!
Ако ще умирам,
ако ще горя, като вещица,
трябва да знам, че умирам за нещо.
Така че, ми кажи сега.
И този път, искам истината.
Защо си тук?
- Стават все по-нетърпеливи. - Нуждаем се от момент.
- Не, не мисля, че те... - Момент!
Беше инцидент!
Кълна се, Гелис.
Не съм тук по някаква причина.
Дойдох, и беше...
- инцидент. - Инцидент.
Значи не искаш да променяш нещо или...
да правиш каквото и да било?
Просто искам да си отида вкъщи.
Дори не знам дали е възможно.
Нищо.
Наистина всичко е за нищо.
Гелис, аз..
Опасявам се, че не мога да отлагам заседанието повече.
Какво ще правите?
Изглежда аз отивам на шибано барбекю.
Ваша Чест, г-жа Фрейзър иска да се обърне към съда.
Господин Гован бърка.
Нямам какво да кажа.
Да не си луда?
Може би съм.
Трябва да се уповаваме на Божиите разпореждания.
Не бива да страдаме, а вещицата да живее.
Така че, обявяваме Гелис Дънкан
и Клеър Фрейзър за виновни...
и ги осъждаме на смърт!
Изгорете вещицата! Изгорете ги и двете!
Проводете затворниците до кладата, ако обичате.
Въпросът, който имаше преди...
Чакайте! Не можете да направите това!
Забранявам ви!
Мисля, че е възможно.
Какво?
1968.
Нед!
Това няма нищо общо с магьосничество!
Вие всички сте убийци!
Вашият Бог ще ви прокълне всички!
Ще горите в ада!
Няма да говориш пред този съд по този начин, жено.
Съблечете я и я наложете хубаво!
Не! Пуснете ме, копелета!
Махни си мръсните ръце от мен, ти мръсно копеле!
Ще танцувам над пепелта ти.
По-силно! По-силно!
Клеър! Пуснете я!
Сър, нямате място в този заседаващ съд.
Дал съм клетва пред Божия олтар
да пазя тази жена!
И ако ми казвате, че считате своите пълномощия
за по-големи от тези на Всевишния,
тогава трябва да ви информирам, че аз самия не съм на това мнения.
Първия пристъпил ще бъде първия на земята.
Тази жена не е вещица.
Но аз съм.
Гелис, недей!
Признавам...
че убих съпруга си, Артър Дънкън,
с вещерски способи.
Възползвах се от невежеството на Клеър Фрейзър,
омаях я за своите цели.
Нито е вземала участие,
нито е знаела за моите сделки,
и не е служила на моя господар.
Виждате ли?
Нося белега на Дявола.
Това, което селяните виждаха, като доказателство за зло,
всъщност беше белег от ваксинация за едра шарка.
И ме удари, като гръмотевица.
Гелис беше от бъдещето, от 1968.
- Бягай. - Ела тук. Сега.
Аз съм любовница на Сатаната.
Нося неговото дете.
Изгорете я!
Гелис!
Лягах си с Велзевул в най-мрачните часове.
Отдадох душата си на него за вечни времена.
Тишина!
Покрийте вещицата! Покрийте я!
Ще имам дете от Сатаната.
Той ще ви прокълне всички!
Покрийте я.
Спрете!
Тя е бременна!
Трябва да тръгваме, Клеър. Трябва да вървим.
Порязванията...
не са дълбоки.
Не мисля, че...
ще ти останат белези.
Клеър, знам, че има неща, които не искаш да ми казваш...
но искам да те помоля за нещо...
честност.
Когато ми кажеш нещо, нека е истината.
И аз ти обещавам същото.
Съгласна съм.
Сега, има нещо, което трябва да те попитам
за твоя безопасност, а и за моя.
Ти...
вещица ли си?
Сериозен ли си?
Често съм виждал белега на ръката ти
и не съм си мислел нищо за него...
докато не видях същия върху Гелис Дънкан днес.
Тя го нарече белегът на Дявола,
така че...
Не съм вещица.
Но след като чуеш истината,
може би ще мислиш друго.
Никога не съм имала едра шарка.
Мога да премина през стая пълна с умиращи хора и да не я хвана.
Мога да се грижа за болните,
но болестта не може да ме достигне.
Този белег е... нарича се ваксина,
и ти никога не си чувал за нея.
Никой тук не е.
Но ме предпазва от хващане на болестта.
Знам за Джак Рандал защото...
Ми казаха за него.
Знам деня, в който е роден, и знам деня, в който ще умре,
и знам, че работи за Дукът на Сантрингам
защото съпругът ми ми каза за това.
Знам за Бони Принц
и Якобитите и обречената им кауза.
Знам, какво ще се случи на Шотландците.
И знам всичко това, защото...
защото...
Аз съм от бъдещето.
Родена съм на 20-ти октомври през 1918 година.
Това е след 200 години.
Чуваш ли ме?
Чувам те.
Мислиш, че полудявам, нали?
Не.
Не, вярвам ти, Чуждоземке.
Е...
Не разбрах и част,
все още не.
Но ти имам доверие.
Вярвам на думата ти,
на сърцето ти.
И вярвам, че между нас има истина.
Така че...
каквото и да ми кажеш...
Ще ти повярвам.
Можеш ли ад ми кажеш още?
Бях медицинска сестра в Британската армия
Преди да напуснем църквата, тя ми каза "1968."
Казах му всичко.
Цялата история се изля от мен,
като из ведро.
Кажи ми отново за...камъните.
Не осъзнавах, колко силно имах нужда да разкажа на някого,
който и да е, до този момент.
Шотландците никога не са имали шанс.
Той слушаше.
Хиляди били убити край Кулоден.
Не разбираше изобщо, но слушаше.
Тоест, когато те оставих на поляната
и отидох да се срещна с Хоррок и ти избяга...
си се опитвала да се върнеш при...
при камъните и обратно при...
съпругът ти.
Да.
И аз те набих за това.
Толкова...
толкова съжалявам.
Недей.
Нямаше как да знаеш.
Шшшш.
Сега си почини.
Никой няма да те нарани.
Аз съм тук.
Наистина ли ми вярваш?
Да.
Вярвам ти, Чуждоземке.
Въпреки, че щеше да е много по-лесно,
ако просто беше вещица.
Шшш.
Да.
През следващите няколко дни, ние яздихме здраво.
И двамата бяхме решени да оставим замъкът и процеса
зад себе си,
надявайки се, че разстоянието ще засенчи
въпросите, които останаха без отговор.
И пред главната къща...
Джейми постоянно разказваше за Лалиброх,
описвайки живота, който бихме имали заедно,
животът, който винаги си е представял.
Опитах се да слушам.
Опитах се да мисля за Лолиброх, като за мой дом.
Постарах се да си представя живот за двама ни,
но се отнасях,
сякаш съм без котва в бурно море.
- Искам те в мен. - Не.
Не...
Искам да те гледам.
Е...
Чуждоземке...
готова ли си да си отидеш удома?
Да.
Погледни.
Не е ли това, което искаше?
Да?
Което винаги си искала...
да си отидеш вкъщи.
Да.
Това ли е твоето място.
То е.
Това тук?
Да.
Е...
какво направи миналия път?
Наистина не направих нищо.
Чух бръмчащия звук, и..аз просто...
докоснах камъка...
Клеър.
Съжалявам, момиче.
Спрях те.
Не трябваше да го правя.
Аз просто...
Не бях готов.
Знам.
Е, няма смисъл от чакане.
Трябва да се разделя с теб.
Затова сме тук.
Твоето време е от другата страна на този камък.
Имаш дом там, място,
неща, с които си свикнала...
И Франк.
Франк.
Няма нищо за теб от тази страна...
нищо освен насилие и опасност.
Сега върви.
Ще остана в лагера до свечеряване...
за да се уверя, че си в безопасност.
Сбогом, Чуждоземке.
Джейми.
Сбогом.
На крака, войнико.
Заведи ме у дома, в Лалиброх.
Sync and corrections by explosiveskull www.addic7ed.com