Претходно у Фринџу... Постоји паралелни универзум,
у њему, наша друга верзија. -Агенте Фарнсворт?
Пуковниче Бројлс. -Обради информација на сат, колико ћу ја за цео живот.
37 особа у просеку. 22 аута, 4 камиона, 2 аутобуса. Брзина ветра 8 до 16 км/х,
а то је само почетак. -Отели су Оливију на другој страни.
Недељама се та одвратна жена шепурила по мојој лабораторији.
Она је зла. Заводница. Подлего сам њеном пишарму. -Пишарму? -Је ли то посматрач?
Тако их зовете? -Нису ограничени временом попут људи.
Мислим да се појављују у важним моментима. -Трагамо за њима
већ три година. Зашто су нас сада контактирали?
Малигни? -Али је мали, и у раној фази.
Уз зрачења, овај тип рака се лечи у 95 посто случајева.
95 процената њих преживи, Чет.
Мање су шансе да се преживи у саобраћају.
Колико дуго те знам, 20 година? Пребродићемо ово.
Повезивање ткива. То је на крају. -Извините?
Најпре те лече, радијацијом. Чини те болесним, слабим. Али не успева.
Не овог пута, не у твом случају. Рак напредује.
Пробаће са хемо терапијом, али се болесне ћелије брзо умножавају.
Боле те кости. Боле. Сагоревају.
Отказивање бубрега је следеће. Убрзо, губиш покретљивост испод струка.
Импотенција, нужда без контроле и потпуно отказивање респираторног система.
Све због једног... Ситног младежа.
Доктор је рекао да су ми шансе 95 одсто. -Ти си у осталих 5.
Покренуто скенирање.
Добродошао, агенте.
Хтели сте да нас видите, пуковниче? -Мост је активиран пре сат времена.
Агент је прешао на другу страну без разлога. -Ко то? -Неко је пребегао?
Не могу да замислим. Агент Фарнсворт. -Немогуће.
Ко јој је дао овлашћење? -Она сама.
Агент Фарнсворт има иста овлашћења као било који други старији Фринџ агент.
У ствари, она обрађује папире и одобрења за прелазак.
Никада нам није пало на памет... -Да ће то да искористи. -Тачно.
Шта ради тамо? -Не знамо. Разрешена је дужности одмах по преласку.
У реду. Пошаљимо тим да је врате. -Не, сигурно је имала разлог.
Астрид не ради ништа без разлога, и не после дана, какав је имала.
Мислим да знам где се упутила. Отићи ћу по њу.
Шта кажеш на пар јаја? Синоћ сам сањао чудесан сан,
у коме јаја имају значајну улогу. -Рекао бих, да радимо тек три сата,
а већ смо правили две паузе за ручак. Овим темпом, никада нећу отићи кући.
Недостаје ми друго. -Просто се бојим да питам.
Он није ту. У Хартфорду је на рођендан кумчету. Играћемо, кад завршимо посао.
Мислим да ниси неки изазов. -Имам ја изазов за тебе. Да поправимо машину?
Здраво. -Здраво.
Шта мислиш да поделимо укусну кајгану, Астро?
Ја сам Астрид. -Смешно. Никада ме не исправљаш.
Ти ниси ти, зар не?
Не верујем да је мислио "Зваћу те." Мислио је "Никада те нећу звати." -Здраво.
Шта се догодило? -Одувек сам се питала зашто нико тако не реагује.
Шта радиш овде, агенте? -Дошла сам да се видим са њом.
Ћао. -Здраво.
Оливија ми је причала о теби. Али драго ми је што сам те срела уживо.
Сви лични сусрети су уживо. -Да, претпостављам да јесу.
Мислила сам да дођем овде. Нисам знала где да одем после.
Мајка је можда имала обичај за сваку прилику, али не знам.
Не памтим је. Мајка је умрла од рака, када сам била девојчица. И твоја? -Да.
Најпре сам мислила да шетам у парку.
Али је било тако хладно. Нисам могла да престанем да мислим о речима
које је велечасни Стјуарт изговорио. Какав је то био вођа, сјајан човек,
велики пријатељ. Рекао је да ће силно да нам недостаје.
Онда су положили сандук у земљу, а ми ставили цвеће.
Нисам знала где да одем. У парку је било јако хладно.
Могу ли нешто да те питам?
Твој... Јеси ли си га волела?
Астрид... Шта се дешава?
Мислим да је мој от... Да је њен отац мртав.
Данам. -Можда обе желите да ми се придружите у кајгани.
Са луком. -Волтере, није прави тренутак. -Глупост.
Готово у свакој култури на смрт реагују храном. -Добили смо случај.
А моја двојница је на путу овамо да... реши проблем.
Оливија! Љута гуја? -Волтере. -Шта је?
Знам. Учтивост. Али то не значи да мора да ми се свиђа.
Шта мислиш да неко од нас остане, заједно са... -Не, нема потребе.
Бићемо добро. Астрид и... -Стварно? Њено име изговараш правилно.
Астрид и ја можемо сами, зар не, драга?
Сигуран сам да ће да буде одлично друштво.
Бостонска полиција је пронашла тело у 9:30 јутрос. Враћао се кући од лекара.
Пре само шест сати, Чету Вилијамсу је откривен рак у почетној фази.
Прва фаза. Стопа излечивости је 95 процената.
И то чак без ректалног упознавања жабе, да би се успорила деоба ћелија.
Шта? -Шта? -Ништа. -Шта је ово? Лош дан маскара?
Лош дан, уопште. Може ли уопште да се плаче крвљу?
Ретко. Код одређених вируса. Ебола може да изазове крварење из сузних канала,
тек пошто се већина органа претвори у течност. Провери му препоне.
Молим? -Не буди стидљива.
Видиш? Нема крварења из уретре. Рекао бих да му органи нису течни. -Добре вести.
Волтер каже да му органи нису течни. -Шта још може ово да узрокује?
Ништа. Ништа стварно. Постоји легендарна
алхемичарска микстура, напитак, тачније, назван Сузе Бога Ра.
Египћани га користе да успавају љубимце, па да их сахране са својим власницима.
Али то је само мит. -Донесите тело у лабораторију.
А желим и сладолед од ваниле. Кирк се одјављује.
Причаш преко ње.
Твоја Астрид. Причаш преко ње. Као да сте једна особа.
Да, може тако да се каже. -Мора да је пријатно.
Да. Претпостављам да јесте.
Хвала. Пратите нас до лабораторије. -Да.
У реду, обавештавајте ме.
Мислим да смо га лоцирали.
0.12 кг. -17 одсто лакши од просечног људског бубрега.
Чет Вилијамс. 38 година. Произвођач робе широке потрошње. Самац...
Нема дуговања... Проблема са дрогом.
Пријатељи кажу да је добар момак. -Нико ко би желео да га убије?
Сви имају неког ко жели да их убије. -Воила.
Смртни кривац се открива. Чудно.
Увек ме унервози када то каже. -Интеракција хемијских једињења
коју нисам видео до сад. Аспирин...
Према предвидивој науци, ова једињења не треба да буду интерактивна, али јесу.
Кажеш да је то магија? -Наука је. Али неуобичајена.
Начин на који шест различитих алкохола стварају арому
истоветну леденом чају. -Амен за то.
Успева, али није предвидиво. -Кажеш да је убијен отровом који нико није изумео.
Могло би тако да се каже, али то није могуће. -Свесни смо тога, Питере.
Зар ово није забава? Хеј, цуре. -Мата Хари.
Јеси обманула и издала неког, данас?
Готово да је време ручку. -Deus ex machina.
Божја рука? -Интеракција елемената у отрову није предвидива. Отров захтева
претпоставку да једињења могу да се мешају, а у ствари, она се не мешају...
Осим међусобно, што је потпуно непредвидив догађај.
Да разјаснимо, кажеш да особа мора да...
види по ком реду су елементи комбиновани
да би знао како да их комбинује? -Да, а шансе да се то деси случајно
су мање од 0.10 одсто. Зато, постоји корен једначине
који је ван домена наше узрочности, деус еx мацхина, Божја рука.
Астрид, хоћеш да кажеш да је Бог рекао извршиоцу како да направи митски отров?
Бог... Или божанска овлашћења. Једина ствар која има смисла.
Пођи са мном. Треба ми помоћ да утврдим порекло састојака једињења. Волим је.
Добро, па, вероватно нећемо право кући.
Хладна кинеска храна је у фрижидеру? -Да. Проверићу.
Изволите.
Улазиш у исправну борбу. Али нећеш да победиш.
Узећеш то пиће, а онда кола крећу низбрдо.
Знаш шта је најтужније? Пиће неће да те убије.
Уместо тога, руши животе свих око тебе. Оне које волиш.
Твој момак ће да погине у саобраћајки, а ти ћеш да возиш.
Твој брат ће да отера своју жену и ћерку.
Одбациће сопствену будућност да би ти помогао. Неће да успе.
Нико не може да види будућност. -У праву си. Нема будућности.
Нема прошлости. Све се дешава сада.
Пошто си се вратила, коначно могу да се отарасим смећа
које си оставила за собом, у журби да шмугнеш.
Волтере, чувао си ове ствари све време? -Ништа нисам украо, ако на то мислиш.
Мада, признајем да ме је ова стварчица збунила.
Још једна од алатки за шпијунирање. Злокобни комуникациони уређај?
Нека врста преносивог енкодера?
Стварно сам вам драга, Волтере?
Да ли сте разматрали чињеницу, да можда уживате у мом друштву?
Признајте. Свиђам вам се, Волтере.
Волтере, пристигли смо. -Др Бишоп.
Др Бишоп, ваша Астрид вас призива. Екипа Фринџа је на лицу места.
Како је ова жена умрла... До сада тако нешто нисам видела. -Крварила је из очију?
Како сте знали? -Много тога се дешавало у последње време.
Можете да отворите? Волео бих да погледам. -Астрикс, узми узорак ДНК.
Астрид, додај ми вату. -Чекај, Волтере. -Желим да узмем узорак ДНК.
Полиција је рекла... -Чекај тренутак.
Било је крварења из носних шупљина. -Мислиш да се инхалирала? -Могуће.
Можда се отров тако преноси. -Извини, Волтере. Шта си ми оно рекао?
Није важно. Реци агентици Данам да донесе тело...
Астрид, треба однети тело у лабораторију на испитивање. Уредићеш то? -Да.
Да ли он увек обавља сав посао?
Ове скалпеле би требало наоштрити. -А то ми сада кажеш... Зашто?
Мислио сам да ми их наоштриш. Рекао си да желиш да помогнеш.
Мислио сам на аутопсију. -Шрафови у отварачу груди могу да се притегну.
Љути сте на вашег сина. -Он није мој син.
Разумела сам да у другој временској линији, јесте. -Тако каже.
Осећате ли љубав према њему? Открила сам да је љутња, неминовно повезана
са емотивним залагањем. Мислите да се ради о томе?
Питер је подсетник на сина ког сам имао. И желео да живи.
Али он није тај син.
Због тога патите? -Да.
Онда би било пожељно да верујете да вам је он син. Волели би га и били срећни.
Жао ми је, али не видим никакву повезаност међу жртвама.
Секретаров син. сладак је? Кладим се да је контрадикторан и лукав попут оца.
Претпостављам да је твој тип. -Заправо, није.
Испоставило се да волим фине момке. Добро, ни једна од жртава није живела
у комшилуку. Не иду у исту теретану, немају исте пријатеље. -Постоји веза.
Само је још нисмо пронашли. -Потпуно си убеђена у то.
Зато што...? -Ако не постоји веза, имамо убицу на слободи без трага да га нађемо.
Пријатан лет.
Душо, проверавају ме. Назваћу те, важи?
Пријатан лет. -Хвала.
Притегните га, важи? Да, и ја желим да се што пре заврши.
Шта? Не... Није трик. Пропустио сам лет јутрос. Шта могу. Биле, Биле. Слушај ме.
Прекидам. Зови ме кад пронађеш особље са којим могу да радим.
Могу ли да вам помогнем? -Следећи позив ће да ти уништи живот.
Извините? -Возићеш. Када ти такси пресече пут,
твоја реакција неће да буде довољно брза, јер ти је једна рука за воланом.
У реду. Хвала, друг. Мој живот није твоја ствар.
Ауто ће да ти се преврне, поломиће ти кичмену мождину.
Остаћеш инвалид, а без породице, завршићеш у дому.
Човек који га води, није... љубазан.
Тело ће да ти открију, десет сати после смрти.
Нико неће да тугује. Поштедећу те такве беде.
Безболан излаз из живог кошмара.
Џеред Колин. Нападач је желео да га напрска
некаквим распршивачем -Личи на нашег момка.
Никада пре није видео човека, зашто онда? Шта му је мотив?
Федералци, типујем? Превише сам година у овом послу.
Адвокате и полицију спазим на километар. -Агент Оливија Данам. Ово је Питер Бишоп.
Шта нам можете рећи о г. Колину, докторка? -Вести нису добре.
Спасили смо му живот, али му је кичма повређена од струка. Биће непокретан.
Дођите. Овде је.
Нисам ни требао да будем у граду.
Кренуо сам у Далас. Да продам фирму оном олошу, од партнера,
који ми је за шест година, претворио живот у пакао.
Данас је требало да буде дан када крећем изнова. Нови почетак.
Али сам имао флашу воде у пртљагу. Док је проклета ТСА завршила,
ја сам пропустио лет. -Осим његовог описа,
има ли још нешто што би нам рекао? Чега год се сећаш?
Имао је ту чудновату ствар.
Било је плаво. А у њега је гледао као гатара.
Рекао је да ћу да имам саобраћајну несрећу и да ћу овако да завршим.
Тај тип је предвидео шта ће да се догоди?
Не потпуно, али потпуно више није битно.
Мислимо да је тај човек који те је напао, убио још најмање, две особе.
Препознајеш ли неког од њих? -Не.
Рекао је да жели да ме реши беде. Као да је чинио добро дело.
Као да је нека врста свеца. Кажем вам, волео бих да јесте.
Волео бих да је то урадио. Да ме је убио.
Ништа их не повезује. -Период... Ћорак... Зихер.
Јеси ли за кафу? Направићу свежу. -Кафа. Има прилично занимљиву арому.
Верујем да има. Никада је ниси пробала?
Одакле ја долазим, кафа је права реткост, зато је и веома скупа.
Никада нисам имала ту част. Да, волела бих.
Хвала ти, Астрид. -Нема на чему, срцета.
Јеси питала? Нисам чуо да јеси. -Могу ли? -Свакако, не.
Тачно. Још увек си љут. -Да, а сада ме деконцентришеш.
Извини. Решаваш проблем глади у свету, или радиш на соку од кикирики путера?
Ако баш мораш да знаш, Размишљам о нашем убици.
Агент Данам је рекла да можда жели, своје жртве да решава беде.
У том случају, избор оружја му је одговарајући.
Сузе Бога Ра? -Да. Безболно и тренутно.
Добија на смислу. -Дакле, трагамо... за чим?
Хуманитарног убицу? -Или саосећајног.
Убица верује да спасава жртве од доживотних патњи, тако што их убија.
Звучи као изузетно уврнут начин саосећања.
Неке патње су горе од смрти.
Шта је Логан Интернационал? -Аеродром. Зашто?
Све три жртве су тако путовале. -Је л' тако? Како ти је промакло?
Није. Нису били на истим линијама. Друга одредишта. Г. Вилијамс, пре две недеље?
Кери Вотсон прошлог месеца. -Да, карта то доказује.
Шта је ТСА? -Администрација за безбедни превоз.
Надгледају путнике због безбедности. -У том случају, упоређењем карата,
верујем да их је проверавао, исти агент за безбедност.
У праву је. ТСА значка је 0047.
Моћно.
Хвала вам. Пријатан лет.
Зауставите тог човека! -Хеј! станите! -Федерални агенти. Јуримо осумњиченог.
Федерални прописи. Морате да имате пропусницу или овлашћење супервизора.
Хоћете да вам пронађем супервизора?
Изненадио сам се да ФБИ проверава Нила. -Искрено, нас је изненадило
да је претходно био запошљен као профессор на МИТ.
То сам могао да вам кажем телефоном. -Како то да напредни
професор математике настави са радом у ТСА?
Претпостављам да је изгубио разум.
Потцењивачки је рећи да се овде људи утапају,
али Нил, нас је осрамотио. Био је најмлађи професор, икада.
Сјајан. Мало луд од почетка. Као и сви математичари, веровао је да она има кључ
који откључава тајне свемира. Знам како то звучи.
Ни приближно лудо као што мислиш. -Пре пар година,
вратио се са одмора од куће на језеру, потпуно... промењен.
Рекао је како је нешто пронашао, мада није хтео да каже шта.
Али је постао опседнут високо диференцијалним једначинама
којима се не зна почетак и крај. Имао је теорију да
ако их реши, да ће време и простор да се поравна, да ће бити у истој равни.
Дефинишите шта је мислио под поравнањем? -У суштини, значи
да се види прошлост, садашњост, и будућност истовремено.
Решавање једначина је постало важније од наставе, убрзо је отишао и није се вратио.
Како сам чуо, вратио се у кућу на језеру. Али ово за ТСА?
То ме је изненадило. -Где се налази та кућа на језеру?
Нисам сигуран, негде у источном Њујорку. Пошта му је прослеђивана.
Ево га. Језеро Рејден.
Када си се појавио у овој временској линији, то је било на језеру Рејден.
Шта се дешава, Питере? -Професор је рекао како Нил мисли да може да види
прошлост, садашњост и будућност у исто време. То раде посматрачи.
Само што никад нисмо схватили како то раде.
У мојој линији, посматрач ми је спасао живот. То се десило на језеру Рејден.
Када је Волтер прешао, да би ме вратио у свој свет, лед је пукао. Обоје смо упали.
Један од посматрача нас је извукао. -Кажеш да је ово масло посматрача?
Да је искоришћавао Нила? -Не знам. Треба да кренемо на пут.
Шта то ради? -Размишља.
Ти бринеш о њему.
Претпостављам да бринем, да. -Као о оцу.
Мој отац...
Не могу да избацим мисао из главе...
Да му нисам пружила оно што је желео, зато што сам таква.
Да је потајно желео да могу да му узвратим љубав на начин који разуме.
Да ли мислиш, да сам више као ти, да би ме више волео? Да сам нормална?
Мислим да бих радије ово пиће са шећером.
Ко оставља откључана врата кад није код куће? -У праву си. Није безбедно.
На правом смо месту.
Погледај ово. Нил је имао близанца. Његов брат и отац су убијени у несрећи.
Ганди, Јованка Орлеанка, сви остали... Шта их повезује?
Они су хероји? -Шта још имају заједничког?
Сви су спаситељи. -А где је Нил?
Где идеш?
Не разумем. Како то мислиш, да си дошао да се опростиш?
Где идеш? -Рекао сам ти. -"Тамо где припадам" није одговор.
Опет си отпуштен? -Рекао сам ти, мама. Нисам отпуштен са МИТ. Отишао сам.
Шта?
Чуо сам те оне ноћи, знаш. Оне ноћи када је Алекс умро.
Рекла си да је Бог узео погрешног. "Што ми је Бог узео анђела?" Понављала си.
Одувек си зазирала, да ја нисам Алекс. Нисам твој анђео.
Бојао сам се да си у праву. Да никада нећу бити довољно добар.
Као што је он био. Али Бог је имао план.
Допустио је да живим, са разлогом. Сада то знам.
Бог ми је омогућио да видим будућност. -Шта то гово...
Шта то говориш...? -Престани... -Не ради то... -Плашиш ме...
Бог ми је омогућио да видим будућност, да бих људима пружио милост.
Ниле... Жао ми је.
Оно што си чуо те ноћи... О твом брату...
Никада није требало да чујеш. -Али јесам. И драго ми је.
Твоја разочарења терала су ме да се јаче доказујем кроз остварења. Бог је приметио.
Због тебе. -Ниле.
Молим те, престани. -Исус је знао да Римљани долазе по њега.
Могао је тако лако да избегне своју смрт. Али није.
Веровао је да Бог има план.
Сад разумем шта ми је Бог наменио. И спреман сам да одем.
ФБИ. Отворите врата или улазимо! -ФБИ? -ФБИ. Руке увис.
Сећаш се, шта је свештеник рекао о Алексу на сахрани? -Устани и стави руке иза главе.
Рекао је да анђели не припадају Земљи. -Држи руке да могу да их видим,
и полако се окрени. -Видимо се у рају.
Не!
Како се држиш? -Знаш, није хтео да ме упуца.
Пуцао је у прозор, са разлогом. -Како знаш?
Мислим да је знао да долазимо, И желео је да га упуцамо.
Ваљда има смисла. Могао је да види прошлост, садашњост и будућност.
Али је имао пиштољ. Зашто се просто није убио?
Јер је био религиозан. Да је извршио самоубиство, не би могао у рај.
Шта са људима које је убио? -Мислио је да их спасава. Тако је хтео да постане анђео.
Питере. Знам да ће да ме кошта што се привикавам, али док си овде,
чиниш доброг партнера. -Хвала ти.
Др Бишопе, ми одлазимо.
Хеј, Волтере. Овамо, хоћу нешто да ти покажем.
Моја генијална, шпијунска справа.
Бомбоне? -Слично. То су бобинси. Укусни су.
Скоро су попут Винтергрина. Са већом аромом.
Једна за пут. -Дајеш ми сиктерицу? -Имаш квалитета које сам раније превидео.
Флертујеш са мном? -Можеш да сањаш.
Драго ми је што сам те упознала. Било је невероватно, у ствари.
Да. -Оно што си раније рекла...
Мој отац... Ни ми нисмо тако блиски.
Врло је компликован човек. Не показује емоције.
Пружа најбоље што уме.
Просто је такав. Знам да ме воли.
То сам бар рекла себи, чак иако не изгледа тако.
Не треба да жалиш, да си могла боље.
Ниси ти у питању.
Хвала ти, агенте Фарнсворт.
Нема на чему, агенте Фарнсворт.
Види ко је овде. -Здраво, тата. -Један од оних дана, а?
Да. Такав дан.
Желиш да причаш о томе? -Да. Али знаш да не смем.
Да. Знам. Али макар могу да те нахраним.
Могу и да загрлим своју цурицу.
Волим те, тата. -И ја волим тебе, Астрид.
Ево га.
Био си у праву. То је Септембарово.
Мора да га је изгубио 1985, ноћи када није спасио дечака.
Занимаће га да сазна шта му се десило. Има још нечега.
Изгледа да Септембар није послушао твоја упутства.
Момак се вратио. Питер Бишоп се вратио.
Subtitles by dejaspo dejaspo@gmail.com