Гра престолів сезон 6, серія 5 Двері (22 травня 2016)
Так?
Це для вас, міледі.
Як далеко до Кротового містечка?
Сансо.
Леді Брієнн.
Коли я почув, що ти втекла з Вінтерфеллу, то боявся найгіршого.
Ти не уявляєш, який я щасливий бачити тебе неушкодженою.
Неушкодженою?
Що ви тут робите?
Я прийшов із лицарями Видолу, щоб допомогти.
Ми розбили табір коло Рову Кейлін.
Прийшли, щоб допомогти?
Ви знали про Рамзі?
Якщо не знали, то – бовдур.
Якщо ж знали, то – мій ворог.
Хочете почути про нашу шлюбну ніч?
Він ніколи не ранив мені обличчя.
Йому воно було потрібне, обличчя дочки Неда Старка.
Та з рештою мене,
з рештою він робив, що заманеться,
аби я тільки могла дати йому спадкоємця.
Що, думаєте, він робив?
Навіть важко уявити--
Що, думаєте, він робив зі мною?
Леді Санса поставила питання.
Бив.
Так, його це дуже тішило.
Що ще, гадаєте, він робив?
- Сансо, я-- - Що ще?
Різав?
- Може, ви таки знали про Рамзі від початку. - Я не знав.
Я думала, ви знаєте таємниці всіх.
Я помилився, страшно помилився.
Недооцінив незнайомця.
Інші речі,
про них леді не належить говорити,
та, думаю, власники борделів говорять про них весь час.
Я досі відчуваю це.
І я не маю на увазі, в своєму ніжному серці. Мені досі боляче.
Я досі відчуваю своїм тілом, що він робив, стоячи отут.
Мені дуже шкода.
Ви казали, що захистите мене.
Я захищу. Повір мені.
Я більш не вірю вам. Ви мені більше не потрібні.
Ви не можете мене захистити.
Ви навіть не зможете себе захистити, якщо я накажу Брієнн розітнути вас.
А чому мені не наказати?
Ти хочеш, щоб я благав про своє життя?
Якщо так, то благатиму.
Хай що ти попросиш. Я зроблю все, що мені до снаги.
Що як я хочу, щоб ви загинули тут і тепер?
То я загину.
Ви звільнили мене від потвор, що вбивали мою родину
та віддали іншим потворам, що вбивали мою родину.
Повертайтеся до Кейлінського рову.
Ми з моїм братом самі повернемо Північ.
Не хочу вас бачити ніколи знову.
Я б зробив усе, щоб перекреслити те, що тобі заподіяли.
Я знав, що не можу.
Дозволиш сказати ще одну річ перш ніж я піду?
Твій видатний дядько Бринден-Чорнориба
згуртував сили Таллі, що лишилися та відвоював Річкорин.
Можливо, ти схочеш зв'язатися з ним.
Прийде час і тобі знадобиться вірне тобі військо.
Я маю військо.
Твого брата.
Напівбрата.
Ти не готова.
Повертайся додому доки не пізно.
Ти ніколи не будеш одна з нас, леді Старк.
Слушно каже.
Ніхто з перших Людей без облич не були лордами й леді.
Вони починали як невільники в копальнях Валирії.
Хто була найперша людина?
Була ніхто.
Багатоликий Бог навчив її міняти обличчя та підносити дарунок.
Людина навчила інших в обмін на їхні послуги.
Багато служило, чимало ще дарунків було дано.
Скоро всі господарі та наглядачі зникли, а Люди без облич залишили те місце.
Куди вони пішли?
Сюди.
Вони заснували Вільне місто Браавос і звели цей будинок.
Це ті обличчя, що вони носили в житті, коли не вдягали інші.
Найперші Люди без облич.
І тепер дівчинка одна з них, якщо дівчинка бажає.
Дівчинка не має бажань.
Хто?
Акторка, яка називає себе Леді Крейн.
Виступає в театрі на Шилбському ринку.
Дівчинка одержала другий шанс.
Третього не буде.
Так чи так,
обличчя з'явиться в Залі.
О, кабан мене забив, великий волохатий скурвий син.
Встромив у мене свої ікла, і нутрощі назовні вибрав,
й настала смерть мені.
О, батьку мій, до ложа швидш лягай.
Коханий батьку, лиш не помирай.
Мовчи, свиня мала! Серсі, ще вина.
Я чую вітер зимний, що землю огорта.
Сам буде син на троні – йому треба помочі рука.
Хто його навчить моці? Хто милості навчить?
Із ким порадитись йому, як мужньо темряву зустріть?
Нед Старк – рука. Мені налийте ще вина.
О, що це тут сталося?
Тебе покликав, Старку, він, бо ти ж найкмітливіший із усіх.
Берем тебе за короля, а радник буду я.
Ми, люди Півночі, – шануєм право понад все.
Спитав би в нього дозволу, але ж він тхне до біса зле!
Вмираю! Вмер!
І тут спочити мушу вже.
О, лихо. О, ні.
О, час мені вже йти.
Залишишся правицею для Джоффрі?
Престол залізний – ось мої вимоги.
- Не можеш. - Можу.
- Не зробиш. - Зроблю.
- Не смієш. - Смію, так.
- Але ж спадкоємність. - Що це таке?
- Властива наступність. - Що це таке?
- Законна родовість. - Що це таке?
Ану вже з мого стільця злізати, коли не хочеш клопоту зі мною мати.
Але ж була угода! Чи порохом зійшла?
Довірився я, бачу, вам дарма.
Врятуй мого тата.
Справді, так варто зробити, Тобі не на користь людину убити.
- Помилуй, будь ласка - Прояви милосердя.
Покажи людям, який має бути добрий король.
Добрі люди, всі заспокойтеся.
Приятеля мого батька помилува--
Батьку! Ні!
О, батьку. Ох!
Без паніки! Усе в порядку.
Маю тут указ від свого батька Тайвіна Ланністера,
найбагатшого між нас.
Мене призначив він правицею, посада – пожиттєва.
А також відтепер моя є Санса наречена.
Відай, що куцість мою зростом, Нестримна хіть покриє сповна.
Забудьмо про ваше заручання,
Ніч шлюбна вже чека випробування.
Це бородавка. Дві бородавки.
Дві чортові бородавки в мене на пруті.
Ну, не хвилюйся, любий. Зазвичай, вони зникають за років п'ять-шість.
Випери це, золотце. Воно тхне мною.
Ти можеш краще, Б'янко, дорога. Мусиш краще.
Я маю два рядки.
Немає незначних ролей. Звучало дуже штучно.
Це я звучала штучно?
Хтось має це виправити, люба.
Вчора ти на мене не нарікав.
Можна налити вам трохи вина, леді Крейн?
Люблю ром, Бобоно.
Мусите знати це, якщо ми збираємося будемо ближчі.
Авжеж ми будемо ближчі.
Це питання часу.
За наших дітей.
Хай мають ваш талант.
І вашу розбещену думку.
Дівчинка отруїть ром.
Його п'є лише леді Крейн.
Якби дівчинка могла скористатися одним із облич із зали...
Дівчинка не готова.
Вона гарна акторка.
Чоловік так і чув.
Схоже, порядна жінка.
Чи смерть приходить лише до лихих, а порядних оминає?
Ні.
Хто хоче її смерті?
Це неважливо. Ціну було заплачено.
Молодша акторка.
Вона заздрить, бо леді Крейн краща.
Дівчинка мусить вирішити, чи хоче служити Багатоликому Богові.
Дівчинка вирішила.
Служник не ставить запитань.
Ні! Ні! Ні!
То були ви.
Ви створили білих блукачів.
То була війна.
Нас мордували.
Наші священні дерева рубали.
Нам треба було боронитися.
Від кого?
Від вас.
Від людей.
Ми говоримо в присутності Утопленого Бога
В ім'я його ми зібралися тут нині, щоб обрати свого нового короля.
Хто претендує?
Я – Яра Ґрейджой, донька Бейлона Ґрейджоя, короля Залізних островів.
Я претендую на Солоний престол.
Ми ніколи не мали королеви. Ані разу.
Багато чого ми ніколи ще не робили.
Ми ніколи не лишили свого сліду в світі.
Великі лорди Вестероса не згадують про нас, допоки наші дрібні набіги на їхні ко?
не стануть надто докучливі.
А тоді вони завдають удару.
Завойовують нас, принижують,
і знову повертаються до забуття про наше існування.
Еге ж!
- Ми морський народ. - Еге!
- Наш бог – морський бог. - Еге!
Коли я буду королевою, ми збудуємо флоти, який--
- Ти не будеш королева! - Я не закінчила!
Закінчила! Жінка не поведе нас.
Особливо тепер, коли повернувся спадкоємець Бейлона.
Я Теон Ґрейджой...
останній живий син Бейлона Ґрейджоя.
А вона наша законна правителька.
Еге!
Ті з вас, хто пливли під її вітрилом, а таких серед вас багато,
- знають, хто вона. - Еге!
- Вона розбійниця. - Еге!
- Вона вояка. - Еге!
Вона залізнороджена!
Еге!
Нам не знайти ліпшого лідера.
Ось наша королева.
Яра! Яра! Яра!
Я – Юрон Ґрейджой.
Я претендую на Солоний престол.
Небого.
Небоже.
Малий Теон.
Чув, ти славно зумів усе просрати.
Захопив твердиню, яку не зміг утримати.
Опинився в полоні.
Навіть чув, ти не маєш члена.
Пояснює, чого ти думаєш, що жінка може бути королем.
Коли ти повернувся. дядьку?
Кілька днів тому.
Треба було подбати про дещо.
Давно був час.
Рада, що ти тут.
Тепер я знаю, яка буде моя перша постанова в ролі королеви.
Стратити вбивцю мого батька.
Так, я вбив його.
Перекинув через мотузяний міст і споглядав, як він падав.
Він вів нас у нікуди
і досі вів би, якби не я.
Нікому він не був до душі. Ніхто не хотів іти за ним.
Він повів нас у дві війни, які не міг виграти.
Я перепрошую, що не вбив його багато років тому.
Це було б нелегко.
Ти не був тут.
Що я чув про тебе, це те, що ти швендяв довкола світу добряче забавляючись.
Швендяв?
Це таке починають казати, коли тобі хер відріжуть?
Це великі лорди Вестероса навчили тебе таких висловів?
Ти пішов.
Яра була тут.
Будучи залізнорідною. Ведучи залізнорідних.
Готуючись повернути нам славу.
І як вона це зробить?
Я збудую найбільший флот, який світ бачив.
Гарна думка, крім того, що це я збудую Залізний флот,
тому що я знаю, як ним користуватися.
Я був в усіх кутках світу.
Я бачив більше, ніж ви всі разом узяті.
І по той бік моря є людина,
що ненавидить великих лордів Вестероса так само як ми.
Дехто з величезним військом, трьома вогнедишними зміями, і без чоловіка.
Я збудую цей флот
і пошвендяю просто до Денерис Тарґерієн, якій дам той флот
і свій великий член на додачу.
Плануєш звабити зміїну королеву?
Я не зваблю її. Залізний флот звабить її.
І разом ми візьмемо Сім Королівств.
Я не народився, щоб бути королем.
Я заплатив залізну ціну. Й ось я перед вами.
Юрон! Юрон! Юрон! Юрон!
Нехай Юрон, служник твій, народиться вдруге з моря, як і ти.
Благослови його сіллю. Благослови його каменем.
Благослови його крицею.
Слухай хвилі. Слухай бога.
Він звертається до нас і промовляє:
„нема іншого короля, окрім Юрона Ґрейджоя.“
Хай море змиє всі твої примхи й марнощі.
Хай потоне колишній Юрон.
Хай його легені наповнить морська вода.
Хай риба з'їсть луску з його очей.
Що є мертве, не вмира,
та постає знов, твердіше та міцніше.
Що є мертве, не вмира.
Де мої племіннички?
Ходімо вб'ємо їх.
Вони вкрали найкращі кораблі.
Не досить, щоб урятуватися.
Вертайтеся по домівках.
Рубайте кожне дерево, що побачите.
Пиляйте колоди та починайте будувати.
Хай кожен чоловік гне дошки.
Хай кожна жінка пряде льон на вітрила.
Збудуйте мені тисячу кораблів і я подарую вам цей світ.
Я виганяла тебе. Двічі. А ти повернувся. Двічі.
І врятував мені життя.
Тож, я не можу прийняти тебе назад. І я не можу відіслати.
Ти повинна мене відіслати.
Чи є ліки?
Не знаю.
Скільки лишилося?
Цього теж не знаю.
Але я бачив, що відбувається, коли зайде задалеко.
Я покінчу з усім раніше.
Пробач.
Мені так шкода.
Не варто.
Усе, чого я хотів, було служити тобі.
Тиріон Ланністер мав рацію.
Я кохаю тебе.
І завжди кохатиму.
Прощавай, халісі.
Не йди від своєї королеви, Джоро-Андале.
Тебе не було звільнено.
Ти присягнув мені.
Ти склав обітницю слухати мого наказу до кінця життя.
Тож, я наказую тобі знайти ліки
хай де вони суть на світі.
Наказую зцілити себе
і повернутися до мене.
Коли я візьму Сім Королівств, ти мені потрібен поруч.
За останнє двотижнів'я від нашого пакту з Господарями, скількох убили Сини Гарп?
Нікого.
І скільки Господарів зарізали вільні люди?
Двох, але то було в день укладання.
Відтоді, нічого.
Тоді можна стверджувати, що крихкого миру досягнуто.
Натепер.
Тепер – це найліпше, що ми можемо в своєму реместві.
Цього не достатньо.
Зважаючи на те, що місто було на порозі громадянської війни, я б назвав це добрим
Не достатньо мати мир у Меерині.
Люди мають знати, що Денерис є відповідальна за нього.
Сини Гарпії мають гарну історію.
Спротив чужоземним загарбникам.
Наша королева має де-кращу історію.
Матінка Зміїв, Руйнівниця Кайданів і все те.
Люди знають, хто приніс їм волю.
Так, але чи знають, хто приніс їм безпеку?
Хто поклав край насильству?
Потрібен хтось, кому люди вірять, на кого не можна вплинути чи підкупити.
Непоганий герой. Де його знайти?
Хто казав щось про „нього“?
Стоїте в присутності Кінвари,
Найвищої священниці Червоного храму у Волантісі,
Полум'я Правди
Світла Мудрості,
Першої служниці Володаря Світла.
Ласкаво прошу в Меерині.
Ось і вся моя валирійська.
Дякую, що приїхали здалеку.
Із власного досвіду знаю, яка незручна може видатись мандрівка.
Правда в тім, що ми потребуємо вашої допомоги.
Ми сподівалися, що зможемо якимось чином переконати--
Вам не треба переконувати мене.
Я прийшла, щоб допомогти.
Денерис Народжена-в-бурі – та сама обіцяна.
З вогню народилася вона, щоб перетворити світ.
Так.
Вона звільнила невільників від їхніх пут і розіп'яла Господарів за їхні гріхи.
Так і було.
Її змії – то вогонь у плоті,
дар Володаря Світла.
Та ви все це чули , чи не так?
На Довгому мості у Волантісі.
Змії очищуватимуть невірян тисячами,
випалюючи їхні гріхи разом із тілом.
Бажано було б уникнути очищення забагатьох невірян.
Мати Зміїв має послідовників багатьох різних віровизнань.
Ви хочете, щоби вашій королеві поклонялися та корились.
А за її відсутності, хочете, щоб її радників божествили та слухали.
Вистачить, щоб слухали.
Я скличу найпишномовніших жерців.
Вони поширять слово.
Денерис зіслали на землю, щоб вести людей супроти темряви
у цій війні та війні, що надійде.
Звучить щонайпрекрасніше.
Чоловіка на ім'я Станніс Баратеон помазала обранцем одна з ваших священиць.
Йому теж судилася славетна доля.
Він атакував Королівський Причал і був нищівно розгромлений оцим самим чоловік?
Останнє, що я про нього чув: він зазнав поразки знов,
цього разу під Вінтерфеллом, і цього разу востаннє.
Ми були б вельми вдячні будь-якій підтримці, яку ви можете надати королеві.
Мабуть, важко фанатикові визнати помилку.
Хіба не в тому полягає бути фанатиком?
Ви завжди маєте рацію.
Усе – то воля Владики.
Усе – воля Владики.
Але чоловіки й жінки помиляються.
Навіть щирі служники Володаря Світла.
А щодо вас, щирої служниці Володаря Світла,
чому я маю вірити вам більше ніж жриці, що радила Станнісові?
Мій товариш має здоровий скептицизм стосовно релігії,
але ми всі віддані прибічники королеви.
Кожен є те, що є не дарма.
Жахливі речі трапляються не дарма.
Візьміть бодай те, що сталося з вами, лорде Варис, коли ви були дитиною.
Якби не калічення, якого завдав вам один другорозрядний чаклун,
ви не були б тут і не допомагали б Обраниці Владики принести світло в цей світ.</
Знання зробили вас могутнім.
Але вам ще стільки не відомо.
Пам'ятаєте, що ви чули тієї ночі, коли чаклун спалив частину вас у вогні?
Ви чули голос, що кликав із полум'я. Пам'ятаєте?
Мені повторити те, що сказав той голос?
Назвати того, хто говорив?
Ми служимо одній королеві.
Якщо ви їй правдивий друг, вам нічого боятися від мене.
Що?
Він бачив мене, Нічний король!
- Він бачив мене! - Він торкнувся тебе.
Не знаю. Був близько, але--
Він торкнувся тебе.
Він знає, що ти тут. І прийде по тебе.
Але він не може зайти.
Тепер може. На тобі його мітка.
Ви маєте йти, ви всі.
Годоре, допоможи мені з санами.
Годор.
Пробачте. Я не хотів.
- Час надійшов. - Який час?
Тобі стати мною.
А я готовий?
Ні.
Ми не зможемо відбивати блукачів із півночі та Болтонів із півдня.
Щоби вижити, треба взяти Вінтерфелл, а щоб взяти Вінтерфелл – більше людей.
Окрім Старків і Болтонів,
найпотужніші роди Півночі – це Амбери, Карстарки та Мандерлі.
Амбери та Карстарки вже зголосилися за Болтонів,
тож справи в нас поки що недуже.
Амбери віддали Рикона нашим ворогам. Їх треба повісити.
Але Карстарки підтримали Рамзі не знаючи, що мають вибір.
Я перепрошую, міледі,
але вони знають, що Старк стяв їхньому батькові голову.
Не думаю, що можемо на них розраховувати.
Як добре ви знаєте Північ, сер Давос?
Зовсім трошки, міледі.
Мій батько завжди казав, північани інакші.
Більш вірні, підозріліші до сторонніх.
Вони може й вірні, але як багато з них постало проти Болтонів, коли вони зрадили в
Може я не знаю Північ, але знаю людей.
Вони приблизно схожі в будь-якому кутку світу,
і навіть найвідважніші не хочуть, щоб із їхніх близьких здерли шкуру за програне
Якщо Джон переконає їх битися з ним, вони мають вірити, що перемогти можливо.
На Півночі більше ніж три інших роди: Ґловери, Мормонти, Кервини, Мейзини, Горнву?
Ще більше тузіня. Укупі це рівня решті.
Почнімо з малого та будуймо.
Північ пам'ятає.
Вони пам'ятають ім'я Старк.
Люди досі готові ризикнути за нього всім, від Білої Пристані до самих Рамзієвих ?
Я не сумніваюся.
Але Джон не має цього імені.
Ні, але я маю.
А Джон не менший син Неда Старка, ніж Рамзі Руза Болтона.
А ще є Таллі. Вони не північани, але без питань стануть за нас проти Болтонів.
Я не знав, що Таллі досі мають військо.
Мій дядько Чорнориба відновив його та відвоював Річкорин.
Звідки ти це знаєш?
Рамзі одержав листа перед тим, як я втекла з Вінтерфеллу.
Це добре.
Чорнориба – це легенда.
Його підтримка означає чимало.
Старки, Таллі, ще кілька родів, набирає вигляду виграшного боку.
Я присягла оберігати вам, міледі.
Ти ж чула їх. Нам потрібно більше людей, а мій дядько має військо.
Можна надіслати Чорнорибі крука з листом.
Не можна ризикувати, щоб Рамзі перехопив його.
Це маєш бути ти.
Їдь до Річкорину. Дядько заговорить до тебе і ти знатимеш, що казати.
Що таке?
Мені не подобається лишати вас саму.
З Джоном?
Не з ним. Йому я довіряю.
Трохи понурий, хіба що.
Але це зрозуміло, враховуючи все.
Але інші...
Давос із червоною жінкою допомогли одному вбити власного брати кровним чаклунс?
А коли Станніс розплатився за свій злочин, де вони були?
Вже шукали ватажка з кращими перспективами.
А той дикий бородань--
Джон не як Тормунд. Джон не як Давос, не як червона жінка чи Станніс.
Джон є Джон.
Він мій брат. Він подбає про мене. Я йому довіряю.
Тоді чого ви не сказали правду про те, як дізналися про Річкорин?
Нова сукня?
Зробила сама. Як тобі?
Так, вона... Мені подобається той вовк.
Добре, бо я зробила для тебе це.
Таке, як тато колись носив.
Наскільки змогла згадати.
Дякую, Сансо.
На здоров'я.
Не знеси замок, поки мене не буде.
Постараюся.
Щасти.
Зачинити браму, Лорде-Командувачу?
Я не Лорд-Коман--
а, ну, зачиняйте кляту браму.
Можемо вже йти додому, Годоре.
Ну, може не зовсім додому, та принаймні кудись інде, ніж до печери.
Годор.
Їсти щось окрім моху.
Я хочу яйце. Які ти любиш?
Варені? Смажені з дрібкою масла?
Годор.
Зі скибочкою бекону і кров'янкою.
Годор.
Бери Брана й тікай!
Бране, бране, прокинься.
- Бране. - Годор. Годор.
Бране, вставай.
Хай Боги оберігають тебе на Королівському гостинці.
<
Годор.
Годор. Годор.
Допоможи!
Тікайте!
Пам'ятай, що ти Старк.
Поводься з гідністю у Видолі
і спробуй не встрявати в бійки.
Так, батьку.
Але, якщо доведеться битися – вигравай.
Бране! Бране, прокинься!
Бране! Бране! Бране, прокинься.
- Бране! Бране, прокинься! - Годор. Годор.
Ти маєш прокинутися.
- Нам потрібен Годор. - Годор. Годор.
Бране, нам потрібен Годор.
Бране, ти маєш прокинутися. Нам потрібен Годор.
Годор. Годор.
Бране, ми всі помремо!
Бране, вставай!
Ми всі помремо! Бран! Бран!
Бране, ти маєш прокинутися. Нам потрібен Годор.
Годор. Годор.
Н!
Бране, вставай. Нам потрібен Годор.
Опануй Годора, зараз! Зараз!
Послухай свою подругу, Брандоне.
Годор. Годор.
- Літо! - Ходімо.
Біжи!
Час настав.
Залиш мене.
- Що ти робиш? - Йдіть!
Годоре, хутчіш!
Годор!
Тримай двері!
- Тримай двері! - Виллісе!
Що сталося?
- Тримай двері! - Ну ж бо, синку.
Тримай двері!
Годор!
Годор! Годор!